Traducerea şi adaptarea: redemer0/al3x04
www.subtitrări-noi.ro
La sfârşitul sec. XXI, chimicalele globale au lăsat planeta aproape de nelocuit.
Acum, spaţiul de locuit a devenit cea mai de preţ resursă a Pământului.
Au mai rămas două teritorii:
Haide!
Du-te!
Nu!
Dă-mi drumul! Trebuie să pleci!
- Nu, nu te las. - Dă-mi drumul!
Promit că am să te găsesc.
Trebuie să pleci! Dă-ţi drumul!
- Iar ai avut coşmaruri? - Da.
Scumpule, ce mă fac cu tine?
Nu ştiu.
- Vrei să vorbim despre asta? - N-avem ce vorbi.
Acelaşi vis?
Acelaşi vis.
La aceeaşi oră.
Sunt captiv, fugărit şi nu pot scăpa.
Apoi... mă trezesc.
Şi asta e tot? Eşti doar tu? Nimeni altcineva?
Da. Doar eu.
- E din cauza mea? - Ce anume?
Nu ştiu... Eşti singur, nu poţi scăpa...
E din cauza relaţiei noastre? Eu te fac să te simţi captiv?
Nu.
Ştiu că nu ne doream asta când eram tineri.
Castelul ăsta?
Cine primeşte tot ce-şi doreşte?
- Eu te am pe tine. - Vino aici.
E doar un vis, nimic mai mult.
- Trebuie să te energizăm puţin. - Mi-ar prinde bine.
Hai, mă!
- Fir-ar! - Ce e?
Încă un bombardament în FUB. Într-un tren de pasageri.
Fir-ar să fie de Rezistenţă!
Trebuie să prind cursa de 06:30. Au chemat tot personalul de urgenţă.
Trebuie să plec.
Continuăm discuţia diseară, bine?
- Încearcă să adormi. - Somnul mă sperie.
- Visează-mă pe mine. - Bine.
Dar nu în pantalonii ăştia.
Bomba a explodat la câteva momente după îmbarcare.
Echipele de salvare încă mai caută supravieţuitori.
Numărul decedaţilor a ajuns la 144 şi este în creştere.
Acesta este al patrulea atac în Federaţia Unită a Britaniei,
în tot atâtea luni.
Toate semnele îl arată vinovat pe Matthias, liderul teroriştilor,
şi membrii Rezistenţei sale.
FUB ne exploatează.
Lucrătorii din Colonie merită dreptul la egalitate.
"Picajul" ne subjugă pe toţi.
Cancelarul Cohaagen a precizat că asta dovedeşte
că Matthias nu doreşte o independenţă paşnică pentru Colonie,
ci, mai degrabă, un conflict sângeros şi lung.
Şi cum cifrele arată că suprapopularea din FUB este în creştere,
vestea nici nu putea veni într-un moment mai prost.
Ultimul atac a avut loc acum şase săptămâni.
Poliţia Federală a pus acel atac pe seama lui Carl Hauser,
un ofiţer informator care a devenit trădător,
şi care acum e considerat a fi mâna dreaptă a lui Matthias.
Încă nu se ştie dacă Hauser e implicat şi în incidentul de azi dimineaţă.
Mergeţi undeva? Nu?! Să nu vă descurajeze asta!
Aveţi fantezii pe care nu le puteţi îndeplini? Acum nu mai e cazul!
La Rekall vă oferim un set complet de amintiri, numai ale voastre.
Rekall! Ţinem minte pentru voi!
Pasageri, prezentaţi-vă la porţile indicate!
E ultima strigare pentru cursa de 07:15.
Deschideţi ochii către adevăr! Cohaagen se bazează pe delăsarea voastră!
Nu-i lăsaţi să vă transporte ca pe nişte vite!
Matthias grăieşte adevărul! "Picajul" ne subjugă pe toţi.
Salut!
- Arăţi ca naiba! - Mersi.
- Fără supărare... - Nu-i nimic. Exact aşa mă şi simt.
N-am dormit prea bine, omule.
Bun venit în Picaj!
E ora 07:21.
Durata călătoriei către Federaţia Unită a Britaniei e de 17 minute.
Picajul va începe în 16 secunde.
Te-ai gândit vreodată că mereu stăm pe exact aceleaşi scaune?
De ani de zile.
- De ce? - Nu ştiu.
Sunt scaune. Avem funduri, deci e logic să facem asta.
Vorbesc de faptul că am căzut în rutină.
Zi de zi, an de an, fără să avem vreun dubiu.
Vrei să facem schimb? Nu-i mare scofală.
Înainte de plecare, asiguraţi-vă că toate obiectele personale
sunt depozitate sub scaune.
Da!
E mai multă distracţie aici...
- Bună decizie! - Boule!
3, 2, 1...
O zi plăcută!
În ciuda discuţiei dintre cancelarul Cohaagen şi guvernatorul Coloniei,
cancelarul a anunţat că va înceta să ofere Coloniei ajutoare umanitare,
ca urmare a bombardamentului de azi dimineaţă.
Oricât de mult aş vrea să ne concentrăm eforturile pe ajutarea Colonei,
după atacurile teroriste de azi,
finanţările vor merge către întărirea forţelor de ordine.
Protecţia cetăţenilor noştri va fi mereu pe primul loc!
Ne apropiem de centru!
Pregătiţi-vă pentru inversarea gravitaţiei!
FEDERAŢIA UNITĂ A BRITANIEI
Am mărit securitatea până la nivelul 3.
Se pare că bomba aia a creat panică pe aici.
Ce ştii despre Rekall?
- Porcăria aia ce-ţi schimbă mintea? - Da.
Fă-ţi un bine şi nu te apropia de locul ăla, Doug.
- De ce? - Îl mai ştii pe Travis din tura a treia?
A fost în Rekall de petrecerea burlacilor.
- Voia să fie rege pe Marte. - Mi-ar plăcea să merg pe Marte.
S-a ales cu o lobotomie.
- Şi crezi poveştile alea? - Despre Rekall? Da, le cred.
Hai, mă!
- Nu te-ai gândit niciodată la asta? - Nu-i nevoie să mă gândesc.
Se joacă cu mintea ta, omule! Nu merită.
- Bine, bine, ascultarea! - Poate vreau să se joace cu mintea mea.
- Iar începem în ture duble. - Nu!
Nu daţi vina pe mine. Nici eu nu vreau să stau aici mai mult.
Au crescut producţia de androizi din cauza porcăriei de azi dimineaţă,
aşa că adresaţi-vă plângerile către cancelarul Cohaagen.
Acum, care măgar se oferă să-l instruiască pe tipul nou?
Nu eu...
N-o ţine aşa! Ţine-o de aici.
Dacă o ţii de acolo şi face scurtcircuit,
o să-ţi ţâşnească un şurub direct prin mână.
- Nu-i de joacă, nu? - Nu.
Există metode mai simple de a primi o zi liberă.
Mersi!
Apropo, prietenul tău greşeşte... În legătură cu Rekall.
- Ai încercat? - Deja de trei ori.
Serios?
Am cele mai frumoase amintiri. Mult mai bune decât porcăria asta.
Întreabă de Mac, bine?
Ai să-mi mulţumeşti.
Douglas Quaid este rugat să se prezinte la şeful de producţie.
- Ai vreo veste? - Chiar acum am aflat.
Hai, nu mă ţine pe jar.
Vor folosi pe cineva din afara fabricii.
Uite, în ceea ce mă priveşte pe mine,
eşti mult mai calificat decât nenorocitul pe care îl aduc.
Atunci care-i problema?
Am muncit pe rupte în ultimul trimestru.
Am stat peste program, mi-am depăşit norma.
Ştii cum stă treaba.
Tu eşti din Colonie, el din FUB.
El are o educaţie bună şi pilele necesare.
Bine...
Ce tot zic?! Dacă mai rămân pe linia de asamblare, o să înnebunesc!
Îmi pare tare rău, Doug.
- Am făcut tot ce am putut. - În regulă.
Mersi că ai încercat.
- Sunt vise. - Vise?
Da... simt că fac ceva.
Ceva... ceva ce contează, ceva important, ştii?
Nu, nu prea.
Crezi că ce facem noi nu e important?
Pe bune? Fii serios, Harry!
Străbatem jumătate de glob pentru o slujbă de rahat.
Pentru salarii de rahat şi venim în barul ăsta de rahat
şi ne îmbătăm cu bere de rahat.
- Fără supărare, Mark. - Nu-i bai.
Tu chiar eşti mulţumit de viaţa pe care o ai?
- E ceva în neregulă cu ea? - Nu, ai dreptate, las-o baltă.
Sunt... Las-o baltă.
Bine, uriaşule, pe mâine!
- Vrei sfatul meu? - Spune-l.
Ai de rezolvat problemele prin care treci,
înainte de a-ţi face mintea varză.
E posibil să fi băut prea mult.
Da, e posibil, Harry.
- Eu mă duc să vomit. - Bine.
Şi tu o să-ţi pui lucrurile la punct...
- Şi o să te duci acasă. Ai auzit? - Cred că toată lumea te-a auzit, Harry.
- Noapte bună, Dougie! - Noapte bună!
Pari a căuta ceva.
Asta să fie?
Totul e permis aici.
Crede-mă, scumpule, o să-ţi doreşti să ai trei mâini.
Caut Rekall. Ştii unde e?
Pe acolo, pe "treptele către rai".
Mersi!
Bine aţi venit la Rekall!
- E prima dată când veniţi? - Da.
- E chiar atât de evident? - Nu-i nimic.
N-aveţi de ce să vă fie teamă. E un loc sigur.
Mi-a dat prietenul meu cartea asta de vizită. Mi-a zis să întreb de Mac.
- E drept înainte. - Mersi.
Nu uita să te simţi bine!
- Bun venit! - Salut!
- Eşti prieten cu Marek? - Marek... Da!
Da... Noi... suntem colegi de lucru.
Aia e?
- Aia e. - Şi e ca în viaţa adevărată?
Viaţa e doar ceea ce percepe creierul.
Ochii văd, iar procesele chimice din creier reacţionează.
Aici înlăturăm intermediarul şi trecem direct la procesele chimice.
E mai puţin real din cauza asta?
Indiferent cât de convingătoare e o iluzie, tot o iluzie rămâne.
Bine zici!
Din punct de vedere obiectiv, ai dreptate.
Dar din interior... devine subiectiv!
Te asigur că e total opusul.
Înţeleg, înţeleg. Eşti aici pentru că simţi că-ţi lipseşte ceva.
Tânjeşti după ceva mai mult.
Noi o să-ţi dăm acel ceva.
Aşa zici?
Ai putea face ceva ce nu-ţi ţi-ai putea permite.
Ceva secret ce ai vrut mereu să încerci, dar niciodată n-ai îndrăznit.
- Cum adică secret? - Orice.
Spune-ne fantezia ta şi noi o să-ţi dăm amintirea.
Vrei să fii bogat şi faimos? Venerat de milioane de oameni?
Poate ceva cu mai multă adrenalină. Justiţiar?
Sau un atlet de talie mondială.
Agent secret. Ţi se potriveşte, nu?
Conturi bancare clandestine, mesaje codate...
Aş putea fi agent secret?
Da, un agent secret.
Ai putea lucra pentru Rezistenţă. Sau poate pentru Cohaagen.
De ce să te imitezi? De ce nu pentru amândoi?
Încă o chestie, Doug. O aducere la cunoştinţă.
Nicio alegere secretă pe care o faci nu poate exista în viaţa adevărată.
Chestia e că...
Sunt bărbaţi care vin aici şi aleg să aibă o amantă, dar au deja una.
Una adevărată, pe lângă aia. Nu poţi face aşa ceva.
Pentru că un conflict iremediabil în confuzie va distruge creierul.
- Nu-ţi face griji, n-am secrete. - Sunt sigur că n-ai.
Dar o să-ţi facem un test ca să fim siguri.
Porneşte-l, Markus.
O să te distrezi atât de bine, încât n-o să vrei să se termine.
Ia uite! Se pare că soţia ta chiar are un bărbat care o apreciază.
Aici nu există conflict.
Scuze. Tot asta e cea mai bună metodă de a introduce chimicale în corp.
Bine, să-i dăm bătaie!
Pregăteşte-te să salvezi lumea.
Vise plăcute, omule! O să-mi povesteşti totul când te...
- Stai! - Ce?
- Rahat! - Ce s-a întâmplat?
Scoate-i acul înainte să intre chimicalele!
- Ce s-a întâmplat? - Ai minţit.
- În legătură cu ce? - Împuţitule!
- Eu n-am nicio amantă, despre ce... - Amantă?! Eşti un spion!
S-au împrăştiat chimicalele!
- De ce eşti aici? - Nu ştiu!
Poliţia Federală!
- La pământ! Acum! - E o greşeală!
Sunt un nimeni.
- Sunt un nimeni. - Mâinile pe cap! Acum!
Bine.
Întoarce-te!
Să-mi bag!
Intraţi!
- Mişcaţi-vă! - Poliţia Federală!
Echipa 1, prindeţi suspectul.
Echipa 1, spuneţi-mi ce se întâmplă acolo!
Stevens, bagă camerele acolo!
Fir-ar! Niciuna nu mai merge.
- E singur! - Să facem o gaură!
Rămâneţi în spate!
Păziţi intrarea!
În ceea ce ne e descris ca fiind un atac terorist,
un pistolar solitar a deschis focul asupra Poliţiei Federale
la un centru Rekall din centrul Fremont.
Încă aşteptăm veşti despre numărul victimelor...
Da.
Bine.
Dumnezeule! Doug!
Înţeleg. Da. Mulţumesc.
- Lori, cât mă bucur că eşti aici! - Bineînţeles că-s aici.
Am fost foarte îngrijorată! Pe unde ai fost?
S-a întâmplat ceva rău.
Ştiu, tocmai m-au sunat. Sunt în aşteptare.
Nu înţelegi.
Ce?
Doamne!
- Doug, eşti bine? - Nu Rezistenţa a omorât poliţiştii ăia.
N-au fost teroriştii.
Eu am făcut-o.
- Ce ai făcut tu? - Lori, eu i-am omorât!
- Tu ai omorât 20 de bărbaţi armaţi? - Nu, erau vreo 10.
Dar tu i-ai ucis?
- Cu ce? Cu cartea ta? - Vorbesc serios!
- Doug, mă sperii! - Îmi pare rău!
O să-ţi pară ciudat ce-ţi voi zice. Am fost la Rekall după lucru.
- Şi am... - Ce?! Ce ţi-au făcut?
Nimic, nimic. M-am pus pe scaun, m-au conectat.
Înainte să poată să facă ceva, a intrat poliţia.
Au încercat să mă ia.
Am reacţionat dintr-o dată...
- Şi i-am ucis. - N-ai ucis pe nimeni, Doug.
Crede-mă, i-am ucis pe toţi!
Scumpule, nu înţelegi?
Orice crezi că ai făcut, nu are de-a face cu asta.
Dobitocii ăia s-au jucat cu mintea ta, iar acum ai halucinaţii paranoice.
Locul ăla e foarte periculos.
Indiferent ce s-a întâmplat, o să trecem peste asta.
Vino aici!
Totul s-a întâmplat atât de repede!
E în regulă, vedem noi ce facem.
Îmi pare rău!
Lori, nu pot respira!
Ce naiba faci?
Lori, ce naiba?
Lori, ce Dumnezeu faci?
- Îmi fac datoria. - Eşti nebună?
Dacă eu sunt nebună?!
Asta-i bună, Doug. Având în vedere că nici nu ştii cine naiba eşti.
Chiar crezi că un lucrător în fabrică
ar putea bate o încăpere plină cu bărbaţi foarte bine antrenaţi?
Spune-mi ce se petrece!
Vorbeşte! Sau trecem direct la "până moartea ne va despărţi".
Nu-s soţia ta.
- Prostii! Suntem căsătoriţi de 7 ani. - Sunt spion FUB.
Joc rolul soţiei tale. În urmă cu şase săptămâni nici nu te cunoşteam.
- Despre ce vorbeşti? - E adevărat.
Ţi-a fost înlocuită memoria.
Ţi-a fost implantată în minte o viaţă pe care crezi că ai trăit-o.
Trezeşte-te, scumpule!
Nu există niciun Douglas Quaid. Niciodată n-a existat.
Spui că eu nu...
- Până şi căsătoria noastră? - Ce pot să zic? Fac o soţie bună.
Chiar crezi că cineva ca mine s-ar mărita cu cineva ca tine
şi ar trăi în cocina asta?
Dacă nu sunt eu, atunci cine naiba sunt?
De unde să ştiu eu? Eu doar lucrez aici.
Speculează!
Dacă ar trebui să ghicesc...
După câte a făcut Cohaagen, ca să te ascundă de Rezistenţă,
trebuie să fii destul de important.
Şi, la cât eşti de pregătit, mă îndoiesc că eşti grădinarul lui.
Stai puţin!
Dacă Cohaagen încearcă să mă ascundă...
de ce încerci să mă omori?
Vorbeşte!
Controlează-ţi furia, Doug.
Şi apropo...
Nici nu m-ai văzut încă cum încerc să te omor.
Echipa 3, puneţi-vă în mişcare!
Am nevoie de voi aici. Acum!
Rahat!
Îi vreau telefonul înapoi în Reţea. Acum!
Mişcă!
Alo. Alo!
- Alo. - Sunt Hammond.
- Nu cunosc niciun Hammond. - Mă gândeam că se va întâmpla asta!
Găseşte o bucată de sticlă şi pune mâna pe ea. Fă-o! Acum!
- Te-au zăpăcit rău de tot, nu-i aşa? - Cine naiba eşti?
Tu chiar nu-ţi mai aminteşti nimic, nu-i aşa?
Nu! Ce să-mi amintesc? De unde mă ştii?
Am lucrat împreună ca spioni federali.
N-avem mult timp!
Mi-ai zis că, dacă o să mai apari în Reţea, să sun la numărul ăsta.
În Reţea?!
Ţi-a fost reactivat telefonul.
Cum crezi că te-au urmărit?
M-ai rugat să-ţi transmit un mesaj, aşa că ţi-l transmit:
"Ia cheia!"
- Ce e "cheia"? - Ai zis că o să ştii.
Ei bine, nu ştiu, aşa că zi-mi ce e!
Ştiu că eşti aproape, dar devine prea periculos.
Dacă află că te-am contactat, o să fiu...
Spune-mi ce se petrece!
- Cine crezi că sunt? - Nu avem timp!
Dacă aş fi în locul tău, aş scăpa de telefon.
- Ai înţeles? Acum! - Cum să fac asta? E în mâna mea!
Hei, stai!
Haide...
Să-mi trag palme! Ce-i aia?
De unde pot să-mi iau şi eu unul?
Ce naiba faci?
Robo-penis, e al meu!
Cred că ştia că-l urmărim.
De unde naiba a ştiut?
Fir-ar!
Te-a făcut să arăţi prost!
A fost foarte bine antrenat, dle. Nu mi s-a adus la cunoştinţă.
Cum naiba a fost activat?
Mi-a zis un agent că a fost la Rekall.
Am trimis o echipă, dar i-a fost implantată memoria înainte să ajungem.
E clar că şi-a recăpătat părţi din memorie.
Sunt cu 15 minute în urma lui.
Nu folosi forţă letală! Îl vreau viu. Înţelegi?
Cine naiba e tipul ăsta, dle?
Scoate-mă de pe display.
Linia e sigură.
Îţi baţi joc de mine?
De ce mai e în viaţă?
Da, domnule!
- Îl omorâm pe loc! - Dar cancelarul a zis...
Scuză-mă, vrei să repeţi?
- Îmi pare rău. - Cancelarul nu-i cu noi la sol.
Crede-mă, dacă-i dăm ocazia, o să ne omoare.
Dacă-l vezi, îl împuşti mortal. Ai înţeles?
Ţi-am tot zis, e telefonul meu! Mi l-a dat tipul ăla, îţi jur.
Unde mergea?
- Cine? - Cel care ţi-a dat telefonul.
Cucoană, arăt eu a clarvăzător? De unde naiba să ştiu?
Tot ce zic, e că telefonul ăla e proprietatea mea.
Ai înţeles? Îmi cunosc drepturile, aşa că puteţi să vă...
Când o să poţi respira din nou,
o să-mi zici tot ce ţi-a zis omul ăla, începând cu începutul!
- Cine eşti? - Sunt soţia lui.
Vă pot ajuta, dle?
Da, am o casetă de valori aici. E 10549.
În regulă. Pe aici, vă rog.
Puteţi folosi oricare cameră.
- Dacă aveţi nevoie de mine, sunt afară. - Mulţumesc.
O să vină după mine în orice clipă, aşa că trebuie să mă grăbesc.
N-o să-ţi fie uşor să crezi asta.
Nu eşti omul care crezi că eşti.
Dacă vezi asta, înseamnă că nu am reuşit să scap.
Înseamnă că au reuşit să-ţi dea un nume şi o identitate nouă,
un nou set de amintiri, totul!
Tot ce crezi că ştii despre viaţa ta, nu e real!
Trebuie să mă crezi. Cel mai important lucru pe care trebuie să-l faci
e să te duci în apartamentul meu la nr. 549, str. Hisperion, bloc D.
Vreau să-ţi zic mai multe, dar încă nu pot avea încredere în tine.
Dacă eşti eu, sper doar să...
Să găseşti cheia şi să ştii ce să faci cu ea!
Să găsesc cheia? Ce cheie?
Mult noroc!
Haide!
FEDERAŢIA UNITĂ A BRITANIEI
Pasagerii se pot îndrepta către punctul de verificare!
Vă rugăm să aveţi pregătite actele de identitate.
Stai!
Dle, vă rog să treceţi din nou prin scaner.
- Cat timp durează şederea? - Două săptămâni.
- Sunteţi cetăţean al Coloniei? - Da.
- Cat timp durează şederea? - Trei ani.
Ce treabă aveţi în FUB?
- Mulţumesc. - Poftim?
Trei zile. Da. Mulţumesc.
- El e! - Ce naiba?
Toată lumea la pământ!
- Alertaţi toate unităţile! - Cum a trecut cu arma de scanner?
- N-a trecut. - Grozav.
Mişcaţi-vă!
La o parte! Trageţi!
Se îndreaptă către A-19. Mişcaţi-vă!
Urcă! Acum!
- Nu pot să cred. Tu eşti! - Mă recunoşti?
Nu ştiu.
Tu ştii cine sunt?
Te-am căutat peste tot.
Apoi ai apărut dintr-o dată pe radarele poliţiei. Mi-a fost dor de tine.
Stai puţin.
- Chiar nu-ţi aduci aminte de mine? - Nu.
- Îţi ştiu chipul, dar... - Nu-i nimic.
Îţi explic eu totul.
Aici echipajul aerian. Avem contact vizual. Suspectul merge spre nord, pe autostrada 19.
La naiba! Lori!
- Cine? - E soţia mea.
- Eşti însurat? - Suntem despărţiţi.
Condu tu!
Suspectul se îndreaptă spre al treilea nivel al pasajului.
Către echipajul aerian! Merge spre est, către strada Wellington.
- Vreau să-l întâmpinaţi acolo. Ai auzit? - Recepţionat!
Toate unităţile aeriene vor porni către Wellington.
Facem baricadă în zona 217.
Dispecerat, vreau ca toate unităţile să rămână pe poziţii.
Direcţionaţi-l spre baricadă!
- Nu-i lăsaţi loc să scape. Aţi înţeles?! - Recepţionat!
Avertisment! Programul nu poate fi dezactivat într-o asemenea situaţie.
- Ce naiba faci?! - Pune-ţi centura.
Avertisment! Programul nu poate fi dezactivat...
- Avem vehiculul în vizor. Putem ataca? - Puteţi ataca!
- Ţi-ai pus centura? - Stai! Gata!
La naiba!
Bine aţi venit! Toate sistemele sunt operaţionale.
Cheia!
Nu sunt terorişti!
Vor egalitate pentru Colonie. Vor libertate.
Atentatele cu bombă din FUB sunt aranjate de Cohaagen.
Crede-mă, mi-a fost comandant. Ştiu ce-i poate pielea!
De ce şi-ar ataca propriul popor? Nu înţeleg.
Pentru a justifica construirea unei armate de androizi.
Nu înţelegi? Va invada Colonia. FUB nu mai au spaţiu locuibil.
Cohaagen va eradica întreaga Colonie şi va reconstrui.
Va înlocui muncitorii cu androizi.
Vor muri oameni nevinovaţi. Dar noi îl putem opri.
- Noi doi. - Ce pot să fac eu?
E o cale de a opri toţi soldaţii. Există un cod de distrugere.
E o secvenţă lungă şi complexă, dar am văzut-o.
Înseamnă că încă o mai am în memorie... tu o mai ai în memorie.
Matthias va şti cum să o extragă. Trebuie să te duci la el!
E singura noastră şansă să oprim invazia.
Ascultă-l pe cel care te cunoaşte mai bine decât te cunoşti tu pe tine.
Ştiu că poţi reuşi!
Am greşit mult la viaţa mea.
Asta e şansa mea de a face ceva bun.
Milioane de oameni se bazează pe tine.
Baftă, amice!
Cred că glumeşti!
- Nu pot să cred aşa ceva! - Ai greşit că ai venit aici.
Ştiu, dar nu am avut de ales.
- Ştiu că e mult de procesat. - Aşa e.
- Ar trebui să pun botul la ce mi-a zis? - E adevărul.
- Hauser, te-am căutat... - Nu-mi spune aşa!
Numele meu e Doug Quaid, m-am născut pe 29 august.
Am fost crescut de mama, care a murit de cancer
cu zece zile înainte să fac 15 ani.
- M-am însurat cu iubita mea... - Te-ai născut pe 29 aprilie!
Ai fost crescut de tatăl tău, nu de mama.
El a murit înainte să faci 15 ani, dar într-un accident de maşină.
Şi, crede-mă, nu eşti căsătorit!
Nimic nu are logică. Tot ce ştiu e că sunt Doug Quaid.
- Mă recunoşti! - Dintr-un vis.
- Te-am văzut într-un vis. - Nu era vis.
Era o amintire.
Cum crezi că te-ai ales cu cicatricea aia de pe mână?
- Ştii? - O am de la locul de muncă.
Încercam să te ajut să evadezi, dar am ajuns prea târziu.
Te-ai ţinut de mine şi un glonţ a trecut prin mâna mea şi a ta.
Trebuie să-ţi aduci aminte ceva.
Deci noi doi am fost...
Da.
Trebuie să plecăm de aici!
Prin spate!
Doug!
Harry?
- Ce faci aici? - M-au trimis după tine.
- Să te potolesc. - Cine te-a trimis?
Nu m-ai înţeles. Nu m-au trimis aici, m-au trimis în mintea ta.
Ascultă-mă!
- Suferi de cădere paranoidă disociativă. - Despre ce vorbeşti?
Nu te afli în locul ăsta, Doug.
Eşti la Rekall, legat de un scaun.
- Nimic nu e real. - La Rekall?!
Minte!
Linişteşte-te! Despre ce vorbeşti, Harry?
M-au trimis în mintea ta cu ajutorul unor substanţe chimice.
S-au gândit că o faţă familiară ar ajuta să te aducă înapoi, până nu e prea târziu.
- Înainte să rămâi blocat aici. - Doar încearcă să afle ce ai în minte.
Lori?!
- Ce caută aici? - E şi ea aici.
- Ce caută aici?! - E cu tine în cameră. Te ţine de mână.
- E albă ca varul de îngrijorare. - A încercat să mă omoare!
Nu Lori cea adevărată! Cum a auzit ce se întâmplă la Rekall a venit direct.
Am fost nevoit s-o sun la serviciu. Te iubeşte, Doug!
Lori n-a fost la serviciu aseară, Harry!
- Minţi! De ce? - Doar pentru că vrei să te mint.
- Te agăţi de această iluzie. - Te minte!
Harry!
Jur că... Pune-o jos, Harry!
- Ce faci, Harry?! - Nu e o iluzie!
Ai terminat? Bine.
Uite cum facem.
Ţi-am dovedit acum că nu mint? Aş fi făcut eu asta în realitate?
Încearcă să te manipuleze ca să te predai!
- Trebuie să plecăm de aici! - Şi unde să vă duceţi?
Nu poţi să fugi din propria-ţi minte, dar poţi scăpa de coşmarul ăsta
dacă mă laşi să te ajut.
- Cum să mă ajuţi? - Nu-l asculta!
Cum mă poţi ajuta?
Trebuie s-o împuşti, Doug.
- Ce-ai spus? - Ştiu că-ţi cer prea mult.
Dar ea e epicentrul întregii iluzii.
- Hauser! - Dacă o omorâm noi nu rezolvăm nimic.
Tu eşti cel care trebuie să aleagă viaţa reală.
Împuşc-o şi-ţi promit că te vei trezi şi mă vei găsi lângă tine.
Şi în cealaltă parte îţi vei vedea frumoasa şi drăgăstoasa soţie.
Te vrea înapoi, Doug. Amândoi te vrem.
Mobilizează-te şi întoarce-te la noi!
Întoarce-te la noi, Doug!
Nu-i pot lăsa să mi te ia. Îmi pare rău!
Normal că nu poate s-o facă. Nu e adevărată!
Acum mai rămâne să-ţi demonstrezi ţie asta.
Omoar-o, Doug! Pune capăt coşmarului ăstuia!
Împuşc-o! Omoar-o!
Trage!
Doamne!
Fir-ar să fie, Harry!
Eşti bine?
Mai eşti acolo, dragule?
Cred că ar trebui să-ţi spun Hauser, nu? Fraiera de mine.
Te credeam un ratat.
Dar se pare că aveam de-a face cu cel mai bun agent în viaţă.
Cohaagen te vrea înapoi. Zicea că încă mai crede în tine.
Întotdeauna ai fost favoritul lui.
Tot ce auzeam la agenţie era cât de bun e Cal Hauser.
Dar eu te-am citit. Eşti un trădător, Hauser!
- Iar trădătorii sunt anihilaţi! - Haide!
Ai face bine s-o săruţi de rămas-bun pe prietena ta.
Dacă nu cumva o deranjează pe unde au umblat buzele alea.
Mi-a ajuns! O să-i vin de hac!
Nu mai am gloanţe!
Hai! Du-te!
Nu! Vino!
Fir-ar! După ei!
- Acolo! - Sfinte Sisoe!
Dă-mi arma!
Urmăreşte-l!
Ia-mă de mână!
Coborâm?
Etajul B14
La naiba!
Haide! Să mergem!
Stai!
Acum!
Da' bine ştii să ţi le alegi!
Vino!
În legătură cu evenimentele recente, poliţia a descoperit noi dovezi alarmante
ce demonstrează ceea ce mulţi din administraţia Cohaagen suspectau:
Faptul că Matthias şi teroriştii lui sunt finanţaţi de guvernatorul Coloniei
şi administraţia Districtului său.
Acum avem ştiri neconfirmate despre mobilizarea armatei.
Cancelarul nu confirmă, dar nici nu neagă zvonurile.
Rezistenţa trebuie...
Trebuie să ajungi la Matthias!
- Cum o ne facem nevăzuţi? - Ştiu eu cum. Haide!
Sigur e de încredere?
Da!
- Bine ai venit acasă! - Bine.
Uşile sunt închise.
Cohaagen îl caută în fiecare zi pe Matthias în FUB şi în Colonie.
Nu-l găseşte niciodată pentru că nu e acolo.
După războaie, nimeni nu mai e atât de inconştient cât să vină pe aici.
- Niciunul nu se apropie de zona damnată. - Mi se pare corect.
Aproape am ajuns.
- Te simţi bine? - Da.
Sunt...
Toţi par să mă cunoască, numai eu nu.
E ciudat.
Cred că lumea a ţinut mult la el.
Da. El era avantajul nostru.
Unii dintre noi reuşeam să vedem partea lui bună.
Era cel mai bun nelegiuit.
Scuză-mă.
Hauser nu era nici el perfect. Era un nesimţit câteodată.
Doar încerci să mă faci să mă simt mai bine.
Poate aşa e.
Ţi-a mers.
Liber!
Vrea să vorbească cu el între patru ochi.
- Stai pe-aproape. - Bine.
Domnule Hauser!
- Ce vrei? - Vreau să te ajut.
Nu e singurul scop cu care ai venit aici.
Vreau să-mi aduc aminte.
- De ce? - Ca să mă simt în pielea mea.
Ca să fiu cine eram.
Fiecare om are ca scop în viaţă să afle cine e cu adevărat.
Dar răspunsul se găseşte în prezent, nu în trecut.
- Aşa e la fiecare om. - Dar trecutul ne arată ce am devenit.
Trecutul e o plăsmuire a minţii.
Ne umple sufletul cu remuşcare şi ne păcăleşte în a-l crede.
Dar inima vrea să trăiască în prezent.
Caută acolo şi vei găsi răspunsul.
Mi s-a spus că dispui de informaţii care ne pot salva pe toţi.
Şi mie mi s-a spus la fel.
Firewall-ul memoriei. Am pătruns.
- Acolo! Vezi? - Dumnezeule!
- Poţi recupera informaţiile? - Sunt codate.
Ce e asta?
Salut, Matthias!
Nu-ţi poţi imagina ce nerăbdător am fost să te revăd.
A trecut prea mult timp, iar tu eşti foarte greu de găsit.
- E o capcană! - Opreşte totul!
Înaintaţi!
Hai!
Duceţi-l de aici!
Armele jos! Acum!
Acum!
Bine lucrat!
Impresionant!
Veţi fi interesaţi să aflaţi că nu există niciun cod de distrugere.
- Era un cod fals. - A minţit!
Îmi pare rău, dar era singurul mod de a ajunge la tine.
Atâta debandadă doar pentru un om.
Să nu subestimezi niciodată puterea unui om.
Eu n-o fac.
Nu!
- Locotenent! - Toate sunt aici, domnule.
Planurile de apărare, numărul trupelor
şi localizarea tuturor taberelor rezistenţei din Colonie.
Primul val de atac e în desfăşurare.
Magnific!
Felicitări, prietene! Ridicaţi-l! Sus!
Ai reuşit!
- Eşti un erou! - Despre ce vorbeşti?!
Matthias e mort, Colonia se va destrăma, şi toate datorită ţie.
E magnific!
Ce poţi cere mai mult decât un agent dublu care nu ştie că e agent dublu?
Asta e! Tăria lui Hauser. O să ai nevoie de ea!
Dat fiind faptul că au fost câteva obstacole în cale.
N-a fost frumos ce-ai făcut la Rekall.
Şi-a mai fost situaţia cu soţioara ta care nu şi-a respectat ordinele.
Uită-te la mine! I se ordonase să te aducă viu.
O să rezolv şi asta mai târziu.
Dar ne-ai condus până aici, Hauser.
Ne-ai ajutat să învingem şi de aceea îţi voi acorda o a doua şansă.
Cum adică?
- Nu! - Ce faceţi?!
- Ce-mi faceţi? - Îţi aducem înapoi vechiul sine.
Am făcut o copie de rezervă a memoriei lui Hauser înainte să-l trimitem în misiune.
Înainte să devină corupt.
Nu!
Gândeşte-te!
În câteva ore te vei trezi şi vei fi Hauser cel de dinainte.
Loial, patriotic şi fără milă.
Cu tine ce să facem?
- Cred că ar trebui să te păstrăm. - Las-o pe ea în pace!
Cred că lumea e foarte interesată să audă mărturisirea locotenentului lui Matthias.
- Niciodată! - Cohaagen!
Ai fi foarte surprinsă să vezi
ce bine se pricepe Hauser să scoată mărturisiri cu forţa.
Blestemat să fii, Cohaagen! Mă ai pe mine.
Dă-i drumul! Dă-i drumul!
Melina!
Încearcă să te relaxezi. Îţi promit că o să se termine repede.
Vom fi reuniţi în curând.
Între timp, am o invazie de condus.
Mi-aş dori să pot uita şi eu atât de uşor.
Lori!
Vise plăcute!
Imobilizează-l, Hammond!
Fă-mi pe plac, nenorocitule, şi zbate-te cât poţi de mult.
Doare mai rău.
Fir-ar să fie, Hammond!
S-a confirmat zvonul cum că armata ar fi fost mobilizată în FUB.
Ceea ce trebuia să fie o operaţiune de capturare a liderului terorist Matthias
pare a fi o invazie militară.
Se pot vedea aproximativ 15.000 de trupe urcând la bordul "Picajului".
Se pregătesc să plece spre Colonie.
Guvernatorul a declarat alertă de gradul trei în toate districtele.
Să prezentaţi noul plan al misiunii tuturor trupelor.
Chiar în momentul ăsta le sunt împărţite tuturor comandanţilor.
- Excelent! Când plecăm? - De îndată ce daţi ordinul.
Vă dau ordinul. Şi găsiţi-i şi ei un loc.
Acces permis pe poarta 3.
Aici echipajul 310. Avem ordin să plecăm.
Toţi cetăţenii Coloniei sunt consideraţi ostili. Puteţi folosi violenţa!
Repet! Cetăţenii Coloniei sunt ostili. Puteţi folosi violenţa!
- Eşti bine? - Da.
Trebuie să plecăm de aici urgent!
Începeţi îmbarcarea în staţia 6.
- Eşti pregătită? - Da!
Pregătiţi-vă de inversarea gravitaţiei.
Armele jos! Acum!
Acum!
Am ucis prizonierii care încercau să evadeze la etajul 9.
S-a raportat evadarea prizonierului din staţia 6. A fost văzută cu un bărbat.
- El e! - Rezolvă!
Haideţi!
Şi geanta! Fă ce-ţi spun!
Ne apropiem de centru!
- E în regulă. Sunt în stază. - Bine.
Trapa de urgenţă nu poate fi deschisă...
Ce faci?!
Hauser, au un motiv pentru care nu deschid uşile astea.
Aşteptăm până ajunge în centru, apoi plecăm.
- Fir-ar să fie! - Se inversează gravitaţia.
Ţine asta!
Du-te!
Dă-te la o parte!
- Se îndreaptă către bot. - Poftim?!
- Mă duc după ei! - Nu, Lori!
Dacă ajung în vârf, am eu grijă de ei.
Tu asigură-te că soldaţii sunt activaţi şi pregătiţi când aterizăm.
Hauser nu are cum să ne oprească. M-ai înţeles?
Mergeţi după ei!
Trebuie să ajungem în staţia de îmbarcare. Hai!
Nu! Hauser!
Prindeţi-l!
Autorităţile au declarat stare de urgenţă.
Milioane de oameni îşi evacuează casele.
Oameni nu au niciun adăpost în afara graniţelor Coloniei.
Mobilizarea trupelor e asigurată. Începem faza a treia.
Să-i punem la treabă!
Chiar eşti o dezamăgire, Hauser.
Mă tem că a venit momentul să ştergem acele amintiri de tot.
La revedere, vechi prieten!
Armamentul e activat.
Camera de muniţie e goală.
Haide!
- Se încarcă armele. - Haide!
Chiar credeai că asta va opri o întreagă invazie?
Nu. Dar cred că asta va reuşi.
Uită-te la tine!
Încă mai lupţi, când nici nu ştii cine eşti.
Poate că nu-mi amintesc cine am fost, dar ştiu cine sunt.
S-o saluţi pe soţia mea.
Aleargă!
Vino!
Urcă!
Trezeşte-te!
Haide!
Trezeşte-te!
Hai, trezeşte-te!
Trezeşte-te...
Tu ne spui fantezia ta, iar noi îţi implantăm amintirea ei.
Se joacă cu mintea ta... Nu merită efortul.
Eşti agent secret, nu?
Bună!
- Bună! - Te simţi bine?
Da.
Am reuşit!
Nu!
Nu ai cicatricea pe mână!
Credeai că te-aş lăsa să pleci fără un sărut de rămas-bun?
Noi doi mereu aprindem scântei. Nu-i aşa, dragule?
Aşa e.
- Lasă arma jos! - E în regulă! El e.
- Sunteţi bine, domnule? - Da.
Aduceţi un medic aici!
Dumnezeule!
Oamenii din tot districtul au ieşit în stradă
sărbătorind ceea ce mulţi speră să fie în sfârşit drumul spre independenţă.
S-a început o nouă pagină de istorie
după ce invazia de care toţi se temeau s-a sfârşit cu distrugerea "Picajului",
un vechi simbol al opresiunii economice şi politice.
Nu ştim încă nimic de soarta cancelarului Cohaagen,
dar ni s-a spus că a pierit împreună cu forţele sale militare.
- Dumnezeule! - Ştiu! E greu de crezut, nu-i aşa?
- Eşti bine? - Da.
- Sunt bine. - Eşti sigur?
Traducerea şi adaptarea: redemer0/al3x04