OpenSubtitles.org AP stops working soon, but not for VIP members -> osdb.link/vip
A fost destul de bine, da?
Da.
Ştii, am primit discountul ăla prostesc pentru angajaţi, la restaurantul ăla.
Dacă mergeam acolo, aproape că-mi dădeau un aperitiv gratis.
Dar nu ăsta-i stilul meu, ştii?
Sau am putea merge la locuinţa mea.
Schimbul meu nu începe până mâine la 4:00. Am putea închiria un film sau aşa ceva.
Cum am spus, sunt plătită la km.
Pare o slujbă destul de periculoasă.
Sunt multe lucruri mai periculoase dacă faci o listă. Ai o listă?
Nu. Nu am o listă.
Sigur nu ţi-e foame?
Vrei să ne uităm la TV?
- Trebuie să ajung la Reno dimineaţa. - Da, bineînţeles.
Ascultă.
Apreciez camera de motel.
Nu e genul meu să las femeia să plătească.
Şi nu vreau să crezi că tocmai te-am folosit sau altceva.
- Nu cred. - Bine.
Asta-i bine.
Vrei adresa mea de mail?
Uşurel.
ŞOFERIŢA DE CAMION
Diane, sunt iar Jenny Bell, logodnica lui Len.
Te rog, mă poţi suna? Chiar trebuie să vorbesc azi cu tine.
Diane, sună-mă.
Ţi-am văzut velatura. Noaptea doamnelor.
Atunci, bănuiesc că o să primeşti nişte băuturi cu reducere.
Tocmai am fost plătit. Vii cu mine.
Nu pot, Runner. Abia am venit.
Ştii că e un vis al fiecărui bărbat din California
să aibe ocazia de a se îmbăta cu tine.
- Nu-s sigură că asta-i compliment, Runner. - Păi nu e o insultă.
Haide.
- Ăsta-i un rahat de muzica country? - Nopţile anilor '70.
Nopţile anilor '70 pe VFW.
Lasă-mă să-mi dau cu ruj.
O să stai acolo toată noaptea?
O să mă laşi să stau aici toată noaptea?
Grozav.
E... e o băutură bună.
Mă duc la baie.
Salut.
Bună.
Mă... mă cunoşti?
Nu, nu te cunosc. Aş putea totuşi dacă aş încerca din greu.
Da.
Sunt Rick. Sunt cumnatul lui Runner.
Rick.
- Da, mi-a spus de tine. - Bun
- Scuză-mă. - Da, el e căsătorit.
Da, dar nu ne-o tragem unul altuia.
Aşa că scuză-mă, aş vrea să evit o infecţie la vezica.
Ai auzit vreodată termenul, "te joci cu focul"?
Da. Cred că asta faci acum.
- Nu, tu te joci. - Ba nu, tu.
Mişcă-te fraiere.
Să nu fii o spărgătoare de case.
Una bună.
Rick, cum îţi merge?
Nu aşa bine ca ţie.
Du-te acasă, Rick.
Eşti un tip norocos, Runner.
Eşti un tip al dracu de norocos.
Ce? Ăsta-i rock creştin.
- M-ai prins ascultând rock creştin? - Da.
- Asta-i soft rock. - Ai auzit vreodată de FM?
- E o diferenţă. - Dumnezeule, ce-i asta? Asta-i reggae.
Nu-l mai lovi şi zgâlţâi aşa.
- E un radio normal, pentru numele lui D-zeu - Nu-l lovi.
Dă în sticlă.
Ce?
Isuse!
- Bine. - Nevastă-mea o să mă omoare.
Va trebui să stea la coadă.
Dă-te într-o parte.
Doamne.
Unde te duci? Sufăr aici.
La naiba. Chiar sângerezi.
- Totuşi îmi cam place ce faci. - Taci.
Stai, stai. Poftim. Poftim.
Poftim, poftim.
- Stai puţin. Astea-s... - Bagăţi-le acolo.
- Nu-mi bag tampoane în nas. - Da, asta sau sângerezi de moarte.
Nu, n-am s-o... n-am s-o fac.
Ba da.
Vreau să trăiesc.
Doamne.
Eşti norocos că nu am adus din cele cu aplicator în ele.
Rahat.
Stai pe spate acum. O să fii bine. Jur pe Dumnezeu.
Isuse Cristoase.
De data asta chiar ai făcut-o.
E ultima oară când ieşim.
În seara aşa a fost un semnal de trezire.
Duci o viaţă singură.
Taci, Runner.
- Ai făcut-o dinadins. - Da, crezi?
Doamne, eşti un sac greu de rahat.
De ce nu te aşezi la casa ta? De ce nu... de ce nu-l descoperi pe Isus.
Ce ştii tu despre Isus?
Nimic.
Atunci de ce sugerezi că l-am găsit?
Nu ştiu. Am auzit că face oamenii fericiţi.
Taci.
Eşti greu ca un mort.
Bine.
O să mă bagi în belele.
- Diane? - Da.
Eşti aşa drăguţă.
Mulţumesc, cred.
Idiotule.
Da, frumos, surioară.
- Ţi-am spus, Molly. - Taci, Rick.
Diane!
Ce dracu faci?
- Cine dracu eşti? - Ştii cine sunt.
Sunt Jenny Bell. Te-am sunat şi ţi-am scris.
Păi, Jenny Bell, nu-mi verific mesajele aşa de des.
Diane, ascultă. Len are o infecţie.
În regulă? Şi e în spital pentru câteva zile.
Şi trebuie să plec mâine seară la funeraliile maică-mii.
Aşa cum vezi, sunt într-un fel de dilemă.
- Len şi cu mine avem o înţelegere. - Da, păi, a fost ideea lui Len.
Nu ai vecini sau prieteni, sau aşa ceva?
Cred că nu.
În regulă, Diane, ascultă. Nu-mi datorezi nimic, în regulă?
Dar nu pot munci şi să am grijă de Len
să mă duc şi la maică-mea moartă şi să am grijă de nenorocitul de fiu-tău.
- Păi, sunt tot timpul pe drum. - 3 săptămâni, pentru numele lui D-zeu.
- Trei săptămâni? - Da.
- Peter, vino aici. - Nu.
- Peter, vino aici. - Nu, Jenny.
- Peter, vino. - Jenny.
- Du-te dracu. - Haide, Peter.
Ascultă, am vorbit despre asta.
Peter. Peter, ascultă-mă.
Ascultă-mă, da? E doar pentru o scurtă perioadă până când taică-tău
o să se simtă mai bine.
În regulă? Ascultă. Te iubeşte şi vrea să faci asta.
Poţi face asta?
În regulă? Spune "bine". Haide.
Mulţumesc mult Diane.
O să te sun în câteva zile, bine?
O să stai acolo toată noaptea?
Haide.
Poţi sta acolo, în regulă?
O să rezolv toată încurcătura asta, mâine.
În regulă? O să mă duc să-l văd pe Leonard în Los Angeles.
Runner o să aibe grijă de tine.
E prietenul meu.
Probabil că va fi totuşi destul de mahmur.
Da.
Tocmai am luat o casă cu un dormitor.
Numai un dormitor.
Nu-ţi place să vorbeşti, nu?
Nu-mi place să vorbesc cu javrele.
Destul de corect.
Ai mai mâncat bureţii la micul dejun?
Nu-i rău pentru 1,29 dolari.
Vin aici aproape în fiecare zi după muncă.
Ce faci?
Ai auzit vreodată de un om bun la toate?
Ăsta-s eu.
De fapt, sunt mai mult...
mai mult foarte bun la toate.
Îi vezi pe tipii ăia de acolo?
Câteodată lucrez cu ei.
- Nu sunt emigranţi ilegali? - Bănuiesc că depinde pe cine întrebi.
Da. Sigur.
E bun. Ia o muşcătură zdravănă. E plin de ouă. O să-ţi placă.
Deci taică-tău are marele "C". Îmi pare rău să aud asta.
Bine, e doar în colon.
- Nu-i mare lucru. Se va face bine. - Da, sigur.
O să te întorci la şcoala ta veche şi la colegi
şi mama ta se poate întoarce la viaţa ei obişnuită.
Îmi urăsc şcoală şi nu am amici.
Trebuie să ai un prieten foarte bun.
Eu şi tata suntem cei mai buni prieteni.
Bănuiesc că eşti genul de om
care alege cu cine e prieten.
Pot să-ţi povestesc despre asta.
Şi eu sunt puţin... un lup singuratic.
O să mănânci sosul picant?
Scuză-mă. Caut camera dlui Leonard Bonner, te rog.
E camera 608 şi e chiar în capătul holului.
Mulţumesc.
- L-ai luat? - L-am luat.
- Ai luat perfuzia, scumpo? - Am luat-o iubitule.
La naiba.
În regulă, o să curăţăm mai târziu.
Doare?
Nu, mi-e bine. Doar puţin inflamat.
Bine.
Iubito.
- Da? - Poţi să-mi dai puţină apă?
Trei săptămâni.
N-ai casă?
Eu sau el?
- Unde te duci? - Oklahoma City.
Ridică-te. Mergi cu mine.
- Unde-i Oklahoma City? - Ghici.
Nu merg. Pot avea grijă de mine.
Amice, încerc să-mi plătesc facturile, bine?
Nu am timp să fac pe drăguţa.
Atunci de ce nu mă întrebi nu doar să-mi spui?
În regulă, ascultă, vrei să mergi?
Nu ştiu. Vrei să merg?
- De ce nu-mi spui dacă vrei să mergi? - Spune-mi tu întâi.
- De ce nu-mi spui tu primul? - Pentru că eu am întrebat primul.
- Şi? - Şi aşa merge treaba.
Amice, trebuie să plec la drum. E prea mult pentru mine.
Dacă mă întrebi şi te porţi ca şi cum ai vrea să merg,
atunci o să merg.
În regulă, omule, vrei să mergi?
Vrei să mergi cu mine?
Vrei să mergi cu mine la Oklahoma City?
Te rog.
O să mă gândesc.
Mare ţară, nu?
Rămâi în camion.
- Care-i treaba? - Cam aceeaşi, drăguţo.
Ai văzut un puşti pe aici?
Ai văzut un rahat cu ochi de 11 ani umblând pe aici?
Ai văzut un puşti de 11 ani alergând pe aici?
Ar putea fi acolo.
Rahat.
Rahat. Rahat.
La naiba. Mic rahat afurisit.
- Ce dracu faci aici? - Mă uitam prin jur.
Înţelegi ce e locul ăsta nenorocit?
Oamenii vin şi pleacă de aici, Dumnezeu ştie unde.
Nu-i nimic mai uşor decât să-şi pună mânuţele lor aspre pe mutrişoara ta.
- Eşti nebună. - La naiba. Ţi-am spus să rămâi în camion.
Îmi pare rău că te-am pleznit, bine?
Dar nu vreau să citesc mâine dimineaţă despre tine în ziare.
Bine?
- Să mergem. - Nu prea vreau, încă.
Ascultă-mă.
Vreau să trec în New Mexico până la căderea serii, bine?
Vreau să iau bonusul de ajungere la timp.
Şi? Mă doare fundul şi simt nevoia să stau.
Ai două minute.
Lui Len îi faci aşa multe necazuri?
Nu fac necazuri.
Oamenii se necăjesc pentru mine.
Te-ai bătut vreodată?
Copii mă ciupesc, mă poreclesc.
Nu-mi pasă.
Ai câştigat vreodată?
Păi, stau de-o parte. Nu mai contează.
O să mă întorc acolo curând şi nu va trebui să-ţi mai faci griji.
Nu-mi fac griji.
Pare ciudat pentru o femeie să conducă un camion.
Păi, ce-ar trebui să fac?
Nu ştiu. Altceva.
Ei bine,
îmi place să fiu şeful meu.
Am camionul. L-am plătit anul ăsta.
E al dracu mai bine, decât să fiu soră sau chelneriţă, sau altceva.
Să şterg mese sau funduri.
Doar că pare destul de singuratic şi plictisitor.
Da.
Nu toată lumea e făcută ca ceilalţi.
Haide, ne aşteaptă New Mexico.
Aşteaptă.
De ce mergi aşa de repede?
"Vreau să-mi iau bonusul de timp."
Potoleşte-te, copile.
- De ce oprim? - Să dormim.
- Unde? - În spate în cabină, unde în altă parte?
Bine, nu dorm acolo, în niciun caz. Vreau să stau la hotel.
La naiba.
Sunt doar două motive ca să iei o cameră de hotel, când eşti pe drum
şi asta nu-i unul dintre ele.
Mişcă-ţi fundul acolo.
N-ar trebui să te speli pe dinţi, sau aşa ceva?
N-am periuţa de dinţi.
Da? Atunci ce foloseşti?
- Degetul. - Da? Cum aşa?
E dezgustător.
O să iei o boală aşa.
Păi, dă-mi nişte bani şi o să mă duc peste stradă.
Am văzut un magazin.
Alea-s lucrurile mele. Sunt personale.
Nu mai sunt.
Amice! Amice! Ascultă-mă.
Nu te poţi duce singur acolo, amice. E întuneric afară.
Poponare, cumpără-mi ceva.
Crezi că o să-ţi cumpere ceva?
- Ce ne-ai luat? - Nimic, fraiere.
Ce ai spus?
- Rahat, omule, de ce ai făcut asta? - N-am... încercăm...
Întoarce-te aici!
Amice, n-am încercat să fac asta.
Cine a făcut asta? Cine?
Nişte băieţi de peste stradă.
Mai bine aveţi dracului grijă cu cine vă puneţi!
În regulă? Aţi înţeles?
Ce a fost asta?
Şi un pachet de Generics.
O să mă îmbrac.
Ştiu că doare, fiule.
Poţi să-l ţii de mână.
Scuze.
Poftim.
Bei cafea?
Da. De ce nu?
Mulţumesc. Îmi place cu multă frişcă.
Putem să oprim şi să vedem nişte lucruri pe drum?
Deja am pierdut o jumătate de zi.
Bine.
Ai luat un băţ grozav de acolo.
Mulţumesc.
Nu, nu-l iei.
Întoarce-te aici.
Diane!
Ţine-te aproape, în regulă?
Bine, am aranjat totul, scumpo
- Grozav. - Nu-ţi pot da bonusul c-ai ajuns la timp.
- Jonnie, mereu livrez mai devreme. - Ştiu.
- Şeful n-o să mă lase... - Jon, ăsta-i un rahat.
- E copilul tău, scumpo? - Da, e copilul meu.
Dar o să scap de el în mai puţin de-o lună.
În regulă? Locuieşte cu taică-său.
- Merge la şcoală? - Nu, nu merge la şcoală.
- Da, Di, dar legea federală şi restul... - Jon, am nevoie de cauciucuri noi.
Uite, a fost cam slăbuţ pe aici.
O să te sun când primim ceva.
Bine.
În regulă, să mergem.
Şi eu o scap de tine într-o lună. Javră.
N-am vrut să spun asta.
N-ai mai scos o vorbă din Texas.
Crezi că e uşor să fii într-o cabină cu un copil de 11 ani care nu spune nimic?
Păi nu-i uşor, bine? Înnebuneşte un om.
Şi asta faci acum, omule.
Să locuiesc cu tine mă va înnebuni.
Ascultă, n-ai idee cum a fost viaţa mea înainte de a veni tu aici.
Şi ai intrat pe uşă şi te-ai aşteptat ca toată lumea să aibă grijă de tine.
N-am vrut eu că taică-tău să facă cancer
şi nici nu ţi-am cerut să apari aici.
Atunci de ce m-ai făcut?
Nu te-am vrut, la naiba.
N-am vrut să spun asta.
Vreau să-l văd pe tata şi o să-i spun totul.
Totul!
Am un nume, javră.
Nu-mi mai spune aşa. Nu-s o javră.
Am ştiut cine eşti, o şopârlă ce ai vagabondat în parcările mizere de camioane.
Nu asta am fost, amice.
Rahat mic.
Nu asta am fost.
Să te ia naiba.
Nu asta am fost.
Tată!
Mi-a fost dor de tine.
Cum a fost? Bine?
Tată, o să iau nişte îngheţată.
Pentru mine ia cu frişcă.
Bine, o să-ţi aduc.
Ştii, după ce ai plecat,
am plănuit cum o să fie când o să te văd din nou.
10 ani mai târziu, nu mai e aşa.
Arăţi bine.
Te vezi cu cineva?
- Dacă mă văd? - Da?
Te-ai gândit vreodată să te măriţi din nou?
- Cu cine? - Nu cu mine, bănuiesc.
În zilele astea nu-s prea bun de viitor soţ.
O să-i faci viaţa mizerabilă lui Jenny destul de curând.
A devenit cum credeai că va fi?
Seamănă cu tine, nu-i aşa?
Semăna când a apărut, aşa că mi-am imaginat că va rămâne aşa.
Ce dracu încerci să faci, Leonard?
Ascultă, Di...
N-am avut de ales. În regulă?
N-am putut găsi pe nimeni să-l ia.
- Când se întoarce Jenny? - Mai stă cu taică-său încă puţin.
Nu pot să-i tot cer să aibe grijă de el tot timpul, oricum.
Adică, trebuie şi ea să muncească. Am nevoie de ajutorul tău.
Vorbesc de o lună, probabil.
Sunt pe drum două săptămâni o dată, câteodată mai mult, Len.
O să te plătesc.
Du-te dracu. La naiba.
Mereu ai ştiut că să spui că să mă faci să vreau să-ţi rup gâtul.
Am făcut această înţelegere acum 10 ani.
- Da, am făcut. - Da, am făcut.
- Ştiu. - Acum 10 ani şi asta e.
Aşa că taci dracu, pentru că o să fii bine.
Isuse Cristoase.
Sunt numai gunoaie albe aici.
Da, dar sunt gunoaie de California, şi au cu toţii pielea tăbăcită de soare.
Ascultă, trebuie să fac cursa asta, dar n-o să mă întorc prea târziu.
Am încredere în tine, da?
- Runner o să aibe grijă de tine. - O să fiu în regulă.
Salut, Runner.
- Ce faci? - Am crezut că am făcut poarta asta
ca maică-ta să-şi poată închide lucrurile când pleacă în drumuri lungi.
- Vrei să mă ajuţi? - Nu-s grozav în chestii din astea.
Toată lumea e bună la aşa ceva. E uşor.
Şi te face să te simţi bine, chiar dacă o faci pe jumătate aşezat.
Poftim, ţine asta.
Renunţ.
Crede-mă, o să-ţi placă. E multă distracţie.
Nu vreau să stric. Poftim.
Făcând greşeli, e singurul mod de a învăţa.
Şi crede-mă, învăţ 4-5 lucruri în fiecare zi.
- În regulă. - În regulă.
Iei o grămăjoară,
o baţi pe margine, aşa cum pui îngheţata pe prăjitură.
Maică-ta o să fie surprinsă când va reveni din Phoenix.
A făcut multe mici transporturi în ultimul timp, nu-i aşa?
- Bănuiesc. - Perfect.
În regulă. Ia una din astea.
Încearcă să o aşezi uşor.
- Puţin mai aşa. - Aşa?
Bun.
Ştii...
când eram copil, ai mei au divorţat.
Îţi spun, cea mai bună zi a mea a fost când a plecat tata.
Avea cea mai rea lovitura de stânga. N-o vedeam niciodată venind.
Cred că de asta am fost aşa bun în armată.
Diane mi-a spus că ai fost împuşcat.
Da. Şi doare al dracu. Încă mai doare câteodată.
- Deci, eşti în clasa a şasea acum? - Da.
- Eşti la şcoală cea nouă? - E un copil care-mi place.
S-ar putea să încerc la baseball, deşi sunt slab.
Baseball-ul e bun, cu siguranţă. Taică-tău obişnuia să joace, da?
- Da. - Da, mi-a spus maică-ta.
Se ducea să-l vadă.
Maică-ta e foarte bună cu mănuşa. Ar trebui s-o întrebi.
- Poate îţi da câteva indicaţii. - Da, poate.
În regula, omule, trebuie să te apleci, bine?
- Trebuie să contezi pe ea. - Bine.
Ce a fost asta?
Doamne. Am crezut că o să mă lovească.
Trebuie să fii cu ochii pe ea.
În regulă, o să încerc mai uşor de datat asta.
Încerci să mă omori?
N-am zis să te bagi. S-o facem din nou.
Mi-e teamă de tine.
De ce să-ţi fie frică? Haide.
Nu fă nebunii cu chestia ai.
N-am vrut.
La naiba!
Amice! Amice! Nu-i frumos.
- Trebuie să plec. - Da.
Dar ascultă. Trebuie să legeni chestia aia dacă vrei să ajungi undeva.
Vreau doar s-o lovesc. Asta-i tot ce vreau să fac.
- Poţi să ajungi şi la bază. - Nu, nu pot.
Ştiu ce pot şi ce nu pot.
- De ce, pentru că cineva îţi spune asta? - Nu, pentru că ştiu asta.
Şi tu te crezi dură. Încercând să spui tuturor ce să creadă.
Dar tu eşti cea care-i mereu speriată de lucruri.
Eşti cea mai sperietoare persoană pe care o cunosc.
- Frumoasă poarta faceţi aici. - Păi, e un început.
Ştii, mă gândeam că poate tu cu mine şi cu Peter,
am putea face ceva împreună, ştii?
Să mergem cu bicicleta prin noroi, aşa ceva.
Nu cred că-i o idee aşa de bună.
- Da, destul de periculos. - Da.
Ce face acum?
Se uită la TV.
Pare că se obişnuieşte puţin aici.
Păi, se va întoarce în Los Angeles destul de curând.
Da.
- Ştii că am locuit în casa asta şase ani? - Da.
- Va fi a mea, într-o zi. - Aşa e.
- Mă aprobi prea mult? - Aprob?
Păi, sigur, sunt agreabil.
Nu te mai uita la mine, omule.
Vrei ceva de la magazin?
Nu.
O să mă apuc de poartă. O să o termin în curând.
Haide. Ridică-te.
Închide televizorul.
De ce?
Spală-te pe dinţi.
- Ce faci? - Încerc să fiu drăguţă.
Bine.
Asta-i pătura mea.
Poftim. E a lui taică-tău.
E destul de zdrenţăros, dar te poţi culca cu el.
Nu dorm cu animale umplute.
De fapt e un clovn. Dar... am înţeles.
Bine. Atunci, noapte bună.
- Diane? - Da?
Tata a spus că atunci când era cu echipa pe drum
a oprit lângă Needles, California şi te-a văzut la o parcare de camioane.
Da, păi aveam o pană.
Ştii cum e.
A spus că erai cea mai frumoasă fată pe care a văzut-o.
A spus el asta?
Aveam 18 ani. Toate fetele de 18 ani sunt frumoase.
A spus că nu ai plecat din cauza mea.
Dar ştiu că ai făcut-o.
Nu din cauza ta, în mod special am plecat.
Numai că tatăl tău e bărbat şi bărbaţii sunt bărbaţi ca să greşească.
Un astfel de bărbat aşteaptă ca o femeie să facă
o grămadă de lucruri, pe care nu eram pregătită să le fac.
- Cum ar fi? - Să stea pe lângă casă
şi să fie ca o... ca o femeie cum ştie toată lumea.
Care-i problema cu statul pe lângă casă?
Unora le place să stea pe lângă casă, altora nu.
Asta nu te face o persoană rea, nu?
- Jenny stă pe lângă casă? - Nu.
- Vezi? - Dar ea vrea.
Eu şi tatăl tău stăteam într-un bungalow închiriat în Hollywood.
Era un loc tare drăguţ, ştii?
- Mă simt cam obosită, copile. - Bine.
Nu ştiu.
Ştii, m-am gândit şi
fiind în casa aia, ţinându-te, sau hrănindu-te cu biberonul sau altceva,
era ca şi cum eram pe jumătate acolo.
Ştii? Era ca şi cum aveam corpul ăsta dar nu era al meu,
şi abia m-am mutat acolo, sau ceva de genul ăsta.
Apoi într-o zi, dormeaţi amândoi şi...
am luat banii pe care i-am economisit şi am plecat pur şi simplu.
- M-ai iubit? - Se face destul de târziu.
Plec dimineaţa devreme.
Te simţi bine?
- Da. - Bine.
Noapte bună.
Când te muţi înapoi cu tatăl tău?
Nu ştiu. Probabil peste două luni.
- Îţi place să stai la mama ta? - Nu chiar.
- Dar nu e pe acasă prea mult. - Ce face?
Conduce o cabină mare, care-i un camion
şi merge peste tot, în state, ştii.
Chiar acum, merge de fapt într-o călătorie la San Diego.
- Da? - Da.
Ce faci după ore?
În regulă, ştii ce e un ogar de curse?
Bine, bine, bine. Prima dată, ia-o uşurel.
Ce dracu faceţi?
- Rahat. - Tu, cine dracu eşti? Afară!
Ieşi dracu afară. Afară.
- La dracu cu asta. - Dar e şi casa mea.
E pe dracu. Isuse.
- Eşti de rahat. - Tu eşti de rahat, bine?
- Da? - Da.
Vezi ce mi s-a întâmplat?
Rahat!
- Nemernic mic! - La dracu!
Da, mai bine fugi!
Rahat! Fugi! Fugi!
Nemernic mic.
- Cel puţin are un prieten. - Da, nu ştiu.
A vrut să rămână peste noapte, dar n-am crezut că-i o idee bună.
Nu te supăra. Copiii fac chestii din astea, mereu.
- La dracu şi eu făceam. Uite ce-am ajuns. - Mă inspiră, tu de ce nu?
Rahat. Ce ştii tu despre creşterea copiilor?
Eşti sterp sau steril sau îţi dai drumul în pătura, sau altceva.
Ştii, câteodată cred că ar fi cel mai bine
să-ţi ţii gura din când în când, să pleci din când în când.
Ai o soţie căreia să-i vorbeşti aşa.
- Nu-s nevastă-ta. - Da, dar tu şi cu mine suntem prieteni.
Nu-i las pe ceilalţi amici să-mi vorbească aşa.
Nu crezi că-i puţin cam ciudat că tu şi cu mine să ieşim mereu?
Nu e mereu. Suntem vecini, pentru numele lui D-zeu.
E important pentru oameni să ştie problemele celorlalţi. Prieteni şi alţii.
Sunt singurul tău prieten, Runner.
Am prieteni, Diane. Am amici cu care am fost în armată.
Tipii căzuţi la datorie nu se pun, amice.
Chiar...
Asta nu mă face să mă simt prea bine.
Continuă să bei băutura aia cremoasa, Runner.
Se întâmplă să fiu în liga celor pe ducă şi am să plec.
Haide, Runner.
De ce te-ai şifonat? Varsă-ţi nervii, omule.
- Nu poţi... nu înţelegi. - Ce să înţeleg?
- Las-o baltă. - Unde te duci?
Nu-mi pasă dacă mă vezi ca pe un nebun care te urmează ca un câine.
Ce-mi pasă? Dar la naiba, sunt nebun după tine, Diane.
Şi eu sunt nebună după tine, Runner. Ştii asta.
Dar n-am să te las să-mi intri în chiloţi.
Da, eu de ce nu? De ce orice alt fraier?
Nu e fiecare fraier.
Umblăm împreună de patru ani.
Am ieşit împreună. Am glumit împreună.
Şi tu... poţi fi neplăcută câteodată.
Dar nu m-am gândit niciodată la o femeie aşa cum m-am gândit la tine.
Dă-i drumul. Aştept comentariile.
La dracu, Runner, n-o să spun nimic.
Mai bine plec.
Bine, hai s-o facem.
Da, loveşte!
- Ai reuşit. - Da.
Haide! Haide! Da!
Bine. haide, Robert!
Ce dracu faci, bei la un meci de copii?
Nu beau de-adevăratelea. Sărbătoresc viaţa. Oricum e în sacoşă.
- Peter, haide! - Poţi s-o faci!
- Bine, să lovim. - Haide Peter!
Haide, Cal! E o lovitură bună.
Home run!
Prima lovitură. Trebuie să strângă puţin.
O să fie în regulă.
- Ai grijă, Peter. - Haide. Hai, Peter.
Să-i dăm drumul!
A doua lovitură.
În regulă, ultima. Haide, amice.
Haide, piticule!
- Haide, Pete! - Hai, Peter!
- Hai Peter! - Haide, Pete.
E rândul tău, Peter.
Da! Du-te!
Du-te! Du-te!
Asta e! Du-te!
Rahat!
E afară! Jocul s-a sfârşit.
Ce dracu face?
Vino aici!
- M-ai văzut? Am lovit-o. - Da.
Am văzut.
Ai ţinut ochii pe minge.
Haide. Nu vorbi aşa.
În regulă, dă drumul la pornăciuni... o să aduc farfurii.
Pe care o pui prima?
Sunt Diane.
Înţeleg.
Ascultă.
Dacă ar fi trăit mama sau dacă ştiam unde-i tata,
aş... aş fi încercat să rezolv cu ei, dar...
Am vorbit cu Jenny şi îl va lua ea, Di.
Dar nu vreau să vorbeşti cu el încă despre asta, bine?
Lasă-l în pace.
Ea chiar îl vrea?
Cred că îl vrea.
L-ai trimis la mine dinadins.
Ştiai de mult cât eşti de bolnav.
Ştii, vreau să ne fi văzut faţă în faţă pentru anumite lucruri, Diane.
Ar fi fost în regulă pentru mine.
Doar că... n-am ştiut niciodată unde mă aflu.
Ştii, ca şi cum eram acolo cu tine, sau făceam dragoste cu tine,
dar mereu erai în altă parte.
N-am putut niciodată găsi o platformă.
A fost acolo.
Ai venit în autobuzul ăla mare cu echipa, te-ai dat jos.
Am crezut că n-am să văd în viaţa mea un bărbat mai chipeş.
Părea că ai coborât din ceruri sau pe un cal alb sau aşa ceva.
Aveai părul lins pe spate, o tăietură la ochiul stâng.
Aş fi mers cu tine oriunde la acel moment şi cred că am făcut-o.
Ai făcut-o. Asta-i... asta-i adevărat.
Îmi place gura asta.
Tatăl tău vrea să intri acum.
Tatăl tău are nevoie de tine, bine?
Peter, du-te. Vom fi chiar aici când te vei întoarce.
Haide. Du-te.
Bănuiesc că poţi spune uitându-te la mine, că nu-s în cea mai bună formă.
- Arăţi bine. - Ai câştigat meciul?
Haide. Vino să stai lângă mine.
Am câteva lucruri despre care aş vrea să-ţi vorbesc.
Cum merge aruncarea?
- Rău. - Da, păi,
nici eu nu eram aşa bun la aruncat.
Sau la bătaie, care contează.
Îţi place mama ta?
Nu.
O iubeşti totuşi, nu?
Nu ştiu.
Acum, trebuie să-ţi spun asta, scumpule.
Nu-s sigur că am să te mai văd pe aici prea mult.
Eu şi cu tine, n-am mai fost împreună de când erai mânc, da?
E mult timp. E mult timp cu adevărat.
Ştii, când te-a născut mama ta...
a fost cea mai fericită zi din viaţa mea.
Uite, uite. Opreşte, opreşte să te mai joci cu degetele puţin şi uită-te la mine, da?
- Nu. - Ascultă-mă bine, da?
Vreau să încerci şi să fii un om bun, dacă poţi.
Şi nu mă refer să dai câte un ban la oameni amărâţi sau altceva.
Vorbesc de...
tratarea corectă a oamenilor, ştii?
Sau... nu ştiu,
să lupţi pentru oamenii care au nevoie de tine
Chiar dacă eşti... chiar dacă eşti speriat.
În regulă, înţelegi ce spun?
- Nu. - Fă lucrurile astea.
Poate că dacă totul merge bine,
o să mă asigur că o să te văd încă mult timp, bine?
Bun, acum du-te şi adu-o pe Jenny, pentru că trebuie să ia nişte decizii.
- Nu! - Du-te. Du-te şi adu-o pe Jenny.
Nu, tati!
Dar asta e cursa mea, Frank.
Sunt de încredere.
Ascultă, tatăl copilului meu tocmai a murit.
Da, sigur, asta ar fi distractiv.
Nu, un pahar ar fi grozav. Mulţumesc.
Bine.
Mulţumesc.
Sună a star rock adevărat.
Ascultă, o să am nevoie să mai stai cu Jenny încă un weekend în Los Angeles, bine?
Weekendul viitor. O să mă duc la Reno.
Afară!
Peter!
- A fost grozav. - Mulţumesc.
- Bună Peter. Ce mai faci? - Bună, Jenny.
Credeam că n-ai să vii până mâine.
- Unde-i Runner? - Aduce camionul.
Ascultă, Peter, lucrez mâine după amiază,
aşa că mă gândeam să mergem înapoi la Los Angeles, la noapte.
Păi, eu şi echipa mergem să luăm o pizza.
Am primit un telefon acum câteva ore să fac o altă cursă după Reno.
- Unde? - La Boston.
- Unde-i Boston? - O să dureze vreo două zile în plus,
aşa că poate vrei să rămâi acolo cu Jenny, puţin mai mult, bine?
- Cât de mult? - Câteva zile.
Doar câteva zile în plus.
Şi apoi vom vedea.
- Bine? - Ce să vedem?
E vorba doar de câteva zile.
Câteva zile, bine?
Ascultă-mă.
Te poţi întoarce să fii cu prietenii tăi, bine?
Poţi sta în vechea ta casă.
Poţi avea o viaţă mai bună.
Poţi fi cu oamenii care te iubesc.
Vezi, sunt cine sunt, în regulă?
Asta sunt. Şi mereu voi fi aşa.
- Cum? - Aşa.
Jenny este într-adevăr o femeie cumsecade.
Nu vreau o femeie cumsecade.
O să mă întorc într-o săptămână, sau aşa. Lasă lucrurile să meargă de la sine.
Bine, Diane.
E un băiat bun.
Ştiu.
Ce mai faci, Jenny?
Ca să-ţi spun adevărul, sunt al dracu de tristă.
O să-l aduc dimineaţă.
O să fie în regulă.
Noapte bună, Diane.
Da.
Te-ai descurcat bine astă seară.
Puteam fi poate, un tată bun.
Poate că încă pot.
Ce?
Nimic.
Arăţi drăguţă în seara asta.
- Da? - Da.
Mulţumesc.
Îmi plac picioarele tale.
Nu prea am apucat să le văd.
- De fapt, nu cred că le-am văzut vreodată. - Da?
- Picioarele mele? - Da.
Ce altceva îţi mai place la mine?
Îmi plac genunchii tăi.
Genunchii fac parte din picioare, partea care le face să se îndoaie.
- Nu pot să spun şi eu ceva? - Atunci spune altceva.
Deja ai spus despre picioare.
Ce ai spune dacă m-aş apropia puţin chiar acum?
Cred că-ţi voi spune când vei ajunge aici.
Nu-s sigură dacă îmi place.
Nu?
Poate puţin mai aproape.
Nu pot simţi întregul buchet al whisky-ului.
- Nu. - Diane, îmi pare rău.
Nu, nu e vina ta.
Doar că nu mai vreau să mai trăiesc aşa.
Cum?
Cam pe jumătate aşezată, ştii? Să nu mă gândesc la toate lucrurile, totuşi.
Adică, o ai pe Molly, e în regulă, dar să te ia naiba dacă o părăseşti vreodată.
Nu ştiu ce fac.
Dar indiferent ce e, poate că trebuie să mă gândesc la viitorul meu mai mult
decât în ce oraş mă duc să încarc, ştii?
Înţelegi ce vreau să spun, Runner?
Nu până la capăt, dar da, am înţeles.
Te pot susţine cu asta.
Mai bine pleci. Va ajunge curând acasă.
O să spui ceva?
La dracu, Diana, ai cele mai frumoase ţâţe pe care mi-am pus vreodată mâna.
Păi, dacă nu e altceva...
eşti un adevărat gentleman.
Stai departe de necazuri.
Ce faceţi băieţi?
Cum a fost meciul?
Ieşiţi afară de aici.
Bine.
Poftim.
Ce, te uiţi la ceva?
La ce te uiţi?
Te uiţi dracului la ceva?
- La nimic. - Nimic?
Îmi vine copilul acasă. La nimic.
Uită-te la mine.
Uită-te la mine!
Am spus că-mi vine copilul acasă.
Dacă pleci acum, n-o să chem poliţia.
Bine.
- Nemernicule! - Javră!
Ridică-te! Haide!
- Uită-te la mine! Uită-te la mine! - Mă uit!
Mă uit dracului la tine!
- La naiba! - Nu! Nu!
Vezi, am un fiu, bine? Nu vreau să vadă asta, bine?
Ascultă, camionul meu e parcat afară.
În regulă? Du-mă afară, în camion. În camion, în camion.
Doamne! Fiul meu! Nu!
La naiba!
Dă-te dracu de pe ea.
Isuse! Nu asta sunt!
Nu sunt aşa.
Diane!
Asta e casa mea.
Ieşi afară din casa mea. Ieşi afară din casa mea!
Peter.
Tipii ăştia care au fost aici...
Autostrada e foarte zgomotoasă.
Câteodată mă adoarme ca valurile pe plajă.
Te simţi bine?
Da, sunt bine.
Sigur?
Da.
Vrei să plec cu Jenny?
Vrei să pleci cu Jenny?
Nu asta te-am întrebat.
Nu, nu vreau să pleci cu Jenny.
Vrei să rămân cu tine?
O să o spui?
Vreau să rămâi cu mine.
Ce pot să-ţi spun, atunci?
Orice vrei.
Bine.
Subtitrarea: Dorula
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/7qhdk Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari