MINCIUNI
ADEVĂRATE
LACUL CHAPEAU, ELVEŢIA
SubRip by Driv3r
- Scumpo, am venit acasă. - Recepţionat.
Sunt la hangarul pentru bărci. La timp.
Faisil, vino încoace imediat. Harry e înăuntru.
Vin imediat.
- Hei, ai crescut în pădure? - În bordel.
Bine.
Sunt un patruped păros şi fioros acolo şi un grup de bărbaţi înarmaţi.
Trec pe transmiţătorul silenţios.
Verificare, verificare.
Eşti în direct.
Verificare.
Paznicul cel mai apropiat de tine se îndepărtează.
E la uşa din spate. A intrat.
Ce-i asta?
Îi mai trebuie puţin usturoi.
Faci mâncare pentru câinele tău?
Aruncă porcăriile astea!
Repede!
Ce mai faceţi?
Mă bucur să vă văd.
L-ai văzut pe Khaled?
Da, uite-l.
Cum se face că toţi miliardarii sunt pitici?
Scuzaţi-mă.
D-le colonel! Ce mai faceţi?
- Mă bucur să vă văd din nou. - Da, a trecut mult timp.
- Extraordinar. - Cine era tipul ăla?
Poţi să ai grijă de asta? Mulţumesc.
Trebuie să traversezi sala principală
şi să te îndrepţi spre scară.
Nu te opri.
Sunt în bibliotecă şi mă îndrept spre balconul de la etajul doi.
Am instalat modemul. Transmit acum.
Afirmator. Cred că e o transmisie bună.
Sunt fişiere codificate. Îmi trebuie câteva minute.
Am obţinut parola.
Unde e toaleta?
Mă taie rău.
La parter, la stânga.
- Minunat, nu-i aşa? - Într-adevăr.
Credeam că-i ştiu pe prietenii lui Khaled, dar nu cred că ne-am mai întâlnit.
Nu ne-am mai întâlnit fiindcă mi-aş fi amintit cu siguranţă.
Harry Renquist.
Juno Skinner.
Haide.
Juno Skinner, vinde obiecte de artă şi este specializată în Persia antică.
E persan, dacă nu mă înşel.
Foarte bine. Secolul şase î.Ch. mai precis.
- Îţi place perioada asta? - La nebunie.
Harry, avem probleme. Paznicii aleargă ca nebunii.
Am cumpărat majoritatea pieselor pentru Jamal.
Dansezi?
Tangou.
Harry, nu ai timp de tangou.
Înţelegi?
Harry, nu e vremea să faci cuceriri acum. Mă auzi?
- Trebuie să ieşi de-acolo. - Ura! Am descifrat fişierele.
Faisil cel Iute a dat iar lovitura. Am reuşit.
Pătrund mai adânc până dau de aur...
Copiază tâmpitele de fişiere, bine?
Şi eu care credeam că o să fie
doar un grup de bancheri şi de milionari plicticoşi.
Harry, orice secundă contează. Lasă femeile!
Din nefericire, trebuie să plec. Trebuie să prind avionul.
Sună-mă când vrei.
Biroul meu e în Roma.
Cu mare plăcere.
Ticălosul e cu ea două minute şi a cucerit-o deja.
Sprinţarule, care-ţi e strategia de plecare?
O să ies pe poarta principală.
Curajos. Tâmpit, dar curajos.
Domnule, invitaţia dumneavoastră?
Asta e invitaţia mea.
- La naiba. Trebuie s-o ştergem. - O mică schimbare de planuri.
Staţi.
Suntem în drum spre punctul de întâlnire de jos.
Repet, punctul de întâlnire de rezervă.
- Fii atent! - Asta e gheaţă şi e alunecoasă.
- Harry, mă auzi? - Mă descurc.
La naiba!
Dumnezeule!
Nicio problemă. Mă descurc.
- Uite-l. - La naiba!
Bună, băieţi.
A mers foarte bine. Chiar pe poarta principală.
Poţi să te laşi puţin pe spate?
Să mergem. Mai avem timp să prindem avionul.
Bine, s-a terminat cu dl. Renquist.
Avem portofelul lui Harry Tasker, paşaportul şi biletul.
Chitanţa de la hotel, Tasker. Ai două vederi din Geneva.
Cheile casei
şi un suvenir cu un sat elveţian înzăpezit.
- Pentru ce? - Pentru Dana, tâmpitule.
- Un cadou pentru copil. - Înţeleg.
- Aşa face un tată iubitor. - Am înţeles. Frumos.
- Bine. Vino să mă iei la ora 8.00. - Am înţeles.
Raportul misiunii va fi prezentat la 10.00.
- Ne vedem la 8.00. La revedere. - Bine. Hei, Harry.
N-ai uitat nimic?
Ce echipă!
Somn uşor, bătrâne.
Bună, scumpule. Cum ai călătorit?
- Bine. - Bine.
Ţi-am adus un mic cadou din Elveţia. Un sat înzăpezit.
Mulţumesc, tată.
- N-am avut niciodată aşa ceva. - Cu plăcere.
O să întârzii la şcoală. Ar trebui să pleci.
- Nu uita să-l hrăneşti pe Gizmo. - Bine.
Ce tâmpenie!
- Am întârziat. - Şi eu.
Cum a fost la convenţie?
I-ai făcut geloşi pe toţi ceilalţi agenţi?
A fost nemaipomenit. Nici nu-ţi vine să crezi.
Ar fi trebuit să fii şi tu acolo. Am avut mare succes.
Cu noul model de sistem de comenzi, 680, de care îţi spuneam,
pot scrie o comandă
şi, imediat ce apare numele clientului,
vezi linia lui de credit, ce a comandat în trecut,
ce reduceri a avut, fiecare detaliu.
Grozav!
E extraordinar. De aceea, îmi plac computerele.
A sunat instalatorul.
Spune că trebuie să sape sub dale sau aşa ceva, o să ne coste 600$.
- Nu-i nimic. - Ba e. E hoţie curată.
Şi ce i-ai spus?
M-am culcat cu el şi ne-a făcut o reducere de 100$.
Bine gândit. Pa, iubito.
Alo!
Dana!
Îmi aduc aminte când m-au aruncat din tun prima oară.
- Bună dimineaţa. Du-te la şcoală. - Mă duc.
Mulţumesc, dragă.
Încearcă ochelarii ăştia.
De unde vine imaginea asta?
Am un aparat de fotografiat CCD şi un transmiţător într-un pachet de ţigări.
E grozav, nu?
Ce naiba?
- La revedere, tată! - Ce... Dana.
- Te fură! Dana! - Ştiam eu.
Dana!
- Dana! - Să mergem.
Nu pot să mai stau. Am întârziat. Pa, tată.
Doamne! La naiba!
Copiii. Zece secunde de fericire, 30 de ani de amărăciune.
M-am căsătorit de trei ori, dar n-am fost tâmpit să am vreunul.
N-ar trebui să fure. Doar am educat-o.
Tu şi Helen nu mai sunteţi părinţii ei.
Părinţii ei sunt Axl Rose şi Madonna.
Cinci minute pe zi cu ea
nu pot concura cu bombardamentul acela constant.
N-ai nicio şansă, tăticule.
Nu pentru că eşti un părinte nepotrivit.
Copiii de azi sunt cu 10 ani mai maturi decât eram noi.
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa, d-le Tasker.
- Pun pariu că mai crezi că e fecioară. - Nu fi ridicol.
- Are doar... Câţi ani are acum? - 14 ani...
- Are doar 14 ani. - Are 14 ani.
Hormonii ei mici au luat-o razna.
Pun pariu că maimuţoiul ăla de pe motocicletă i-o trage.
- Nu Dana mea. - "Nu Dana mea."
Negarea e un instrument psihologic util.
Probabil că fură bani ca să plătească pentru un avort.
Ce-ar fi să deschizi uşa?
Sau pentru droguri.
20$ de colo, 50$ de colo.
Credeam că-i ia amantul ticălos al soţiei mele.
Nu se sfieşte să ia restul.
Niciodată nu găsesc o bere în frigider.
- Credeam că te-ai mutat. - A trebuit să mă întorc.
Avocatul meu mi-a zis că am mai multe şanse să obţin casa
la împărţirea proprietăţii şi aşa mai departe,
dar nu schimba subiectul.
- Tot îmi datorezi 200 de dolari. - Bună dimineaţa, Janice.
Bună dimineaţa.
Domnilor, identificaţi-vă în faţa scanerului.
- Harry Tasker, 10024. - Albert Gibson, 34991.
SECTORUL OMEGA ULTIMA LINIE DE APĂRARE
Bine, Frances. Nu cred că mai avem nevoie de tine acum.
Mulţumesc.
Dumnezeule, Harry.
Ai fost foarte neastâmpărat aseară.
Spune-mi te rog dacă pot considera aşa ceva altceva decât un dezastru total.
"Total" e cam mult spus.
Da, sunt grade diferite de totalitate.
De fapt, e o scară cu o misiune perfectă la un capăt
şi un dezastru total la celălalt,
însă suntem mai mult...
Faisil, eşti un membru nou al echipei lui Harry, nu?
Da.
Ce te face să crezi că voi fi la fel de îngăduitor cu tine?
Să vă arăt ce am obţinut.
Jamal Khaled. Credem că e necinstit,
de aceea i-am verificat fişierele financiare.
100 milioane dolari transfer bancar de la Commerce Bank International.
Ştim cu toţii că anumite ţări îi folosesc
ca să finanţeze activităţi teroriste.
Credem că se pregăteşte o acţiune de anvergură.
Ştim că acum o săptămână, patru focoase MIRV au fost furate
din fosta republică sovietică, Kazahstan.
Credem că Khaled a cumpărat arme nucleare
şi încearcă să le aducă pe teritoriul SUA.
Nu mă impresionează ce mi-aţi spus până acum.
Nu aveţi nimic mai substanţial?
Harry, ai informaţii tangibile?
Nimic foarte tangibil.
De fapt, e cam subţire.
În cazul ăsta, ar fi bine să le obţineţi
înainte ca cineva să parcheze o maşină în faţa Casei Albe
cu o armă nucleară în portbagaj.
Doar nu salvează planeta sau ceva de genul ăsta.
E doar un agent comercial.
Când nu pot să dorm, îmi povesteşte despre ziua lui de lucru.
Adorm după şase secunde.
Se comportă de parcă ar găsi leacul pentru cancer.
Asta înseamnă că nu aţi plecat nicăieri în weekend.
- Nu, Harry, a trebuit să plece undeva. - Sunt surprinsă.
Ştii cum e Harry.
- Ce e? - Ia uită-te la asta.
Sunt 2 milioane rambursate de Khaled lui Juno Skinner.
Aşa e, frumoasa de la petrecere.
Dar asta nu înseamnă nimic. Cumpără antichităţi pentru Khaled.
Nu. Are un registru separat pentru cumpărarea de antichităţi.
Şi e puţin peste preţul pieţii pentru o întâlnire romantică,
chiar cu o femeie frumoasă ca ea.
Bine. Vreau o investigaţie completă a ei.
- Ştim unde e? - Chiar aici în River City.
- Glumeşti. - Locuieşte la Roma,
însă lucrează pentru Smithsonian.
Are multe relaţii diplomatice, aşa că are un birou aici.
Cred că e timpul să trimitem un specialist.
- Dansezi tangou? - Cu plăcere.
Idioţi.
Totul e aranjat.
Ai un fax, telefoane false şi chestiile obişnuite.
Ai un apartament la Hotelul Marquis sub numele Renquist.
Bine. Să vedem cum te descurci.
Bună, mă numesc Harry Renquist.
Am o firmă de consultanţă în domeniul artei în San Francisco
şi am o întâlnire cu d-ra Skinner.
- Harry! - Bună.
Bună.
Ştiam că o să ne vedem din nou, însă nu aşa de curând.
- N-avea rost să aştept. - De acord.
Spuneai că clienţii tăi vor ceva
pentru holul de la intrarea în sediul companiei.
Da. Vor ceva impresionant.
E o piesă frumoasă.
Am vorbit cu câteva persoane şi mi-au spus să apelez la tine.
Serios? Mă verifici.
Ce au spus persoanele astea despre mine?
Au spus că poţi citi sanscrita veche
fără să pronunţi cuvintele mai întâi
şi că alţi vânzători de artă şi arheologi nu te privesc cu ochi buni.
Ce fricoşi!
Fiindcă folosesc contacte diplomatice ca să export tezaure culturale
din ţări care le dau papucii.
Majoritatea pieselor noastre provin din Persia antică.
Din nefericire, Persia antică e la 6 metri sub nisipul Iranului, Irakului şi Siriei,
care nu sunt prea populare în ultimul timp.
A trebuit să devin o expertă în diplomaţia internaţională.
D-le Renquist?
Vedeţi ceva care vă place?
Poate că da.
Las-o moartă, Fise. Nu cred că au pus un microfon în sendvişul cu ton.
Importă material din Orientul Mijlociu.
Ar putea transfera bani, arme, orice.
De când ai plecat de acolo,
am primit telefoane la numerele false.
Verificau identitatea falsă a lui Renquist.
Bine. Să intensificăm supravegherea şi să mai punem doi agenţi.
Maurizio, am spus sâmbătă, nu marţi.
D-ră Skinner, pot să vorbesc cu dumneavoastră?
Tâmpită nenorocită.
Ai noroc că mă plăteşti bine.
Îţi dai seama că biroul ăsta e sub supraveghere chiar acum?
Cu siguranţă că telefoanele sunt urmărite.
Iar tu râdeai şi flirtai ca o depravată cu Renquist ăsta...
A fost verificat.
Nu tolerăm nicio greşeală.
Ce vrei să fac?
Află unde e Renquist ăsta.
Alo, Tektel Systems. Biroul d-lui Tasker.
Bună, Charlene? Sunt Helen. E în birou?
Harry e la o şedinţă de vânzări, d-nă Tasker.
Să văd dacă e disponibil. Aşteptaţi, vă rog.
Transfer, 10024.
TRANSFER: ID apelant 1168 Tasker, Helen
E o conexiune temporară de la Tektel.
Helen la telefon.
Bună, scumpo. Ce faci? Ce e?
Bună. Nu vreau să te deranjez în mijlocul unei şedinţe.
Eu şi Dana vrem să fim sigure că o să fii acasă pe la ora 20.00,
fiindcă am făcut pregătiri pentru ziua ta de naştere.
Şi vrem să fim sigure că o să fii acasă...
Fără îndoială. De data asta, puteţi conta pe mine.
- Promiţi? - Promit.
- Grozav. - Trebuie să închid. Pa.
Pa. E dezgustător, Dana.
Linişteşte-te.
Suntem urmăriţi. Cu trei maşini în spate, pe linia din dreapta.
Ne urmăresc de când am plecat de la hotel.
Furgoneta aia?
- Vrei să scap de ei? - Nu. Avem nevoie de ei. Unitatea şapte?
Şapte răspunde.
Avem nevoie de voi la Mallul Georgetown peste trei minute.
Am înţeles. Plecăm acum.
Helen o să se supere.
Asta e problema cu teroriştii.
Nu ţin cont de programul altor persoane.
Eşti prea aproape. Înapoi.
Opreşte aici. E bine.
- Bine, test, unu, doi, trei... - Recepţie.
S-au oprit şi ei. Văd trei persoane în maşină.
- Idiotule. - Du-te naibii.
Harry, doi dintre ei
au ieşit din maşină şi vin după tine.
Crezi că sunt orb?
Semeni cu Ray Charles. Care e planul?
Încerc să mă uit mai bine la Beavis and Butt-Head.
- Al treilea a rămas în maşină. - Bine, urmăreşte-l.
Bună, Helen. Gib la telefon. Bine.
Harry a uitat ceva la birou.
Şi ştii cum e Harry. Şi...
Da, Gib. Ştiu cum e Harry. Pa.
Pa. Pe curând.
Vezi?
Harry, l-am pierdut pe al treilea tip.
La naiba! Opreşte!
Răcoreşte-te.
Dă-te la o parte!
Îmi pare rău.
Atenţie! Dă-te la o parte!
Stai! Nu te mişca!
Slavă Domnului.
La o parte!
- Treci în maşină. - Da.
Aşa.
Ofiţer federal urmărind un suspect.
Îmi cer scuze.
Hei.
Harry, unde eşti?
Spre vest, în parc.
Suspectul e pe motocicletă şi iese pe Franklin.
- Am înţeles! - Bine.
Du-te pe strada 14, în caz că o ia spre sud.
Iar unitatea şapte să fie pe latura nordică ca să-l înconjurăm.
Bine. Grăbeşte-te, calul meu e obosit.
Calul tău?
Uite-l! El e!
Haide!
- Du-te la ieşirea din spate. - Am înţeles.
La o parte!
Scuzaţi.
- Doamne! - Îmi pare rău.
- Hei! - Deschide!
- Atenţie! - Hei!
Scuzaţi.
La o parte!
Ofiţer federal! La pământ! Acum! La pământ sau muriţi!
- La pământ! Acum! - La o parte!
Întoarce-te! Nu te mişca!
Haide!
Nu te mişca!
Vă rog să apăsaţi butonul pentru ultimul etaj.
Mulţumesc.
Ajutor!
Taci din gură!
Spune ceva.
E un animal frumos.
Lipiţi-vă de geam!
Haide. Îmi cer scuze.
Stai acolo! Nu te mişca!
Haide!
Bine, înapoi.
Înapoi.
Haide. Poţi să faci asta.
Cal bun.
Da. Du-te înapoi acum.
Hai. Lucrăm în echipă.
Trage. Nu te opri.
Puţin mai mult.
Bravo!
Bine.
Ce naiba a fost în capul tău?
Puteam să-l prind pe tipul ăla, iar tu l-ai lăsat să scape.
Uită-te la mine când vorbesc cu tine. Ce fel de poliţist eşti?
Bună, scumpo.
Ştiu că eşti supărată. Îmi cer scuze.
Am venit cât am putut de repede.
Nu-i nimic.
Îmi pare rău. Mulţumesc pentru petrecere.
Da, a fost grozavă.
Hei.
El e.
Bine. Opreşte-te acolo.
Salim Abu Aziz.
Tipul ăsta e un fanatic. E un adevărat psihopat.
A fost asociat cu nenumărate maşini-bombă.
Îţi aduci aminte de bomba din cafeneaua din Roma de anul trecut? El era.
La fel şi cea din zborul 727 din Lisabona. E un pion principal.
Acum şi-a format propriul grup numit Crimson Jihad.
Cred că s-a gândit că alte grupuri teroriste
au fost prea îngăduitoare, prea sensibile.
- I se spune Păianjenul de nisip. - De ce?
Probabil fiindcă sună înspăimântător.
E impresionant, domnilor.
Fireşte, ar fi şi mai impresionant
dacă aţi şti unde este.
Îl prindem noi.
- Trage pe dreapta aici. - Ce s-a întâmplat?
Am făcut o mare greşeală aseară cu Helen.
Mă duc să văd dacă e liberă la prânz
ca să îndulcesc situaţia puţin.
- Harry, vrei să aştept? - Da, aşteaptă.
Bine, te aştept.
Aşteptaţi, vă rog.
- Helen, e bărbatul misterios pe linia doi. - Simon?
Doamne!
Alo? Simon?
Simon?
Da, pot vorbi.
Adică chiar acum?
Da, ne putem întâlni.
Bine, de-abia aştept.
Pa.
Poţi să-mi ţii locul o oră?
Doar o oră? Ar trebui să-i spui să stea mai mult cu tine.
Taci din gură. N-ar fi trebuit să-ţi spun despre el.
Distracţie plăcută.
- Distrează-te şi pentru mine. - Nu mai...
Hei, stai puţin! Tâmpitule!
Ce s-a întâmplat? Ţi-e rău?
Parcă te-a lovit cineva în stomac.
- E vorba de Helen. - Helen.
Bănuiesc că e în legătură cu Helen.
- Helen... - Helen...
Helen are un amant.
Nimic nou sub soare.
- Nu se poate. Nu Helen. - Prima oară, nimeni nu crede
că i se poate întâmpla aşa ceva.
- Nu se poate. - Aşa mi s-a întâmplat şi mie
cu soţia numărul doi, îţi aminteşti?
Habar n-aveam că nu e fericită.
Am venit acasă într-o zi, iar casa era complet goală.
Cu adevărat goală.
A luat şi tăviţele pentru gheaţă din congelator.
Ce zăpăcită ia tăviţele pentru gheaţă din congelator?
- Nu Helen. - Harry.
Ascultă, Helen te iubeşte încă.
Nu vrea decât să facă sex cu tipul ăsta o vreme.
Nu e nimic serios. O să te obişnuieşti.
Nu mă mai consola!
La ce te aşteptai, Harry?
Helen e o femeie adevărată şi tu nu eşti niciodată acasă.
Se putea întâmpla oricând.
Ştii ceva? Ce-ar fi să ne concentrăm la ce avem de făcut?
Aşa fac eu când mi se întâmplă o nenorocire.
Muncesc pe rupte şi-mi trece.
Te simţi bine? O să fie grozav. Ştii ceva?
O să prindem nişte terorişti. O să-i batem măr.
O să te simţi mult mai bine.
Bine. Atenţie la cap.
Aşa.
Femei. Nici nu poţi trăi cu ele, nici nu le poţi omorî.
Am trecut pe la biroul tău azi.
Eram prin apropiere şi m-am gândit că ai vrea să luăm prânzul împreună.
Serios? Probabil că plecasem deja.
Aşa mi-au spus. Au spus că a trebuit să te duci undeva.
Am avut o treabă urgentă...
Aveau nevoie de nişte documente la tribunalul districtual.
Ca întotdeauna, imprimanta noastră s-a blocat.
Aşa că m-am dus la etajul trei s-o folosesc pe a lor, însă au alt model.
Discul nostru nu era formatat pentru modelul acela.
A trebuit să mă duc sus, să-l reformatez, să mă duc iar jos şi să folosesc imprimanta,
a trecut mult timp până am ajuns acolo, fiindcă nu-mi pornea maşina,
apoi un trafic infernal... De-abia am ajuns acolo.
Puţină acţiune într-o zi plictisitoare.
Ai rezolvat problema?
Da.
Mă duc să văd dacă e gata desertul.
Am terminat.
E grozav
că ne-a dat mână liberă să ascultam convorbirile.
O să-i urmărim pe toţi expeditorii şi clienţii lui Juno.
Faisil a făcut o listă cu toate contactele
pe care Crimson Jihad le-ar putea avea în această ţară.
Acum nu trebuie decât să aşteptăm...
Te plictiseşte discuţia despre securitate naţională?
Ascultă-i convorbirile.
Ce spui? Fac deja asta.
Mă refer la Helen.
Ascultă-i linia de la serviciu şi pe cea de acasă. Fă-o acum.
Bine. Vino încoace. Sună grozav.
Vreau să te întreb ceva.
Sunt două cuvinte care descriu gândul tău: ne-bun.
O înregistrare neautorizată e un delict. Ştii ce...
O facem de 20 de ori pe zi aşa că nu-mi da lecţii.
Fă-o.
- Alo? - Helen, Simon la telefon. Poţi vorbi?
Da, dă-i drumul.
Nu pot vorbi prea mult. Ne putem întâlni mâine la prânz? Trebuie să te văd.
Cred că da. Unde?
Acelaşi loc, la 13.00. Trebuie să închid. Ne vedem mâine.
Nu uita, am nevoie de tine.
Mă gândeam să luăm prânzul împreună mâine.
Ce păcat,
mă întâlnesc cu Allison. Mergem la cumpărături. Îmi pare rău.
Nicio problemă.
Ştii ceva? Cred că procedezi complet aiurea.
Femeilor le place să vorbeşti cu ele.
Poate nu eşti conştient de latura ta feminină.
Mă uitam la Sally Jessy Raphael...
Bine. Am tot ce ne trebuie de obicei. Am un emiţător de telemetrie.
Am un aparat GPS. Am un emiţător audio şi o sursă de alimentare,
i-am cusut în căptuşeală şi acum... Hei, Harry?
Şi dacă vrei să vorbeşti cu cineva, vorbeşte în poşetă.
Uite-o că vine. O să apară chiar în faţa noastră. Priveşte.
- Bingo. - Da.
Se pare că se duce în Chinatown.
Bine. Parchează maşina.
Bine, dă-mi audio.
Eşti sigură că n-ai fost urmărită?
Nu. M-am tot uitat în urmă aşa cum m-ai învăţat, dar n-am văzut nimic.
Te întreb fiindcă e mai periculos acum.
Dacă primesc un semnal, s-ar putea să plec imediat.
Înţeleg.
Meseria mea implică riscuri, însă tu nu trebuie să ţi le asumi.
Mă simt rău că te antrenez în povestea asta, dar am încredere numai în tine.
Ai fost plecat într-o misiune?
Noi îi spunem "op", operaţiune ascunsă. Asta o să fie periculoasă.
- Mai mult ca cea din Cairo? - Cairo.
Cairo a fost floare la ureche faţă de asta.
- Tipul e spion. - Însă pentru cine?
S-ar putea să o descoasă ca să ajungă la tine.
- Ai citit ziarele de ieri? - Da.
Uneori o poveste acoperă o operaţiune ascunsă.
Vezi doi oameni ucişi într-o toaletă şi doi bărbaţi neidentificaţi
într-o urmărire cu împuşcături la Marriott?
Tu erai?
- Eu. - Vezi, eşti foarte bună.
Mi-ai recunoscut stilul. Ai un talent înnăscut.
Tipul e un escroc. Profită de acţiunile noastre.
- Ce s-a întâmplat? - Nu prea merită să vorbesc.
Doi dintre ei nu mă vor mai deranja.
De necrezut.
- Ai urmărit unul? - Nu ştiu ce mi-a venit.
A trebuit să-l prind pe tipul ăsta cu orice risc.
Foarte periculos. Am crezut că o să mă omoare de câteva ori, însă...
- Nu pot să mă laud cu asta. - De ce nu?
Din cauza pregătirii. Devii un instrument mortal.
Reacţionezi într-o microsecundă fără să te gândeşti.
Începe să-mi placă tipul ăsta.
Tot trebuie să-l ucidem. Fără discuţie.
MAŞINI DE MÂNA A DOUA
Tipul e un vânzător de maşini de mâna a doua.
Devine din ce în ce mai amuzant!
Îmi pare rău, Harry. Ştiu că suferi.
Dar trebuie să recunoşti că e al naibii de haios.
Dacă i s-ar fi întâmplat unui idiot, nu ţie,
ai râde cu gura până la urechi.
Se naşte unul în fiecare minut.
Şi ea te vrea. Simţi cum vibrează?
- Ce-ai zice de o plimbare? - Sigur că da.
Nu e doar o maşină. E o imagine completă, o identitate.
Trebuie să ai curaj. Nu e o maşină sport foarte modernă.
Să-ţi spun adevărul, nici nu răspunde la comenzi prea bine.
Dar nu asta e ideea.
Despre ce e vorba aici? Despre femei, nu?
Exact.
Să recunoaştem, Harry. Maşina asta le excită.
Dar nu e de ajuns.
Dacă vrei să faci sex cu o femeie, trebuie să ştii cum să o abordezi.
- Presupun că tu ştii asta. - E foarte eficace.
Uită-te la mine. Nu sunt prea atrăgător.
Nu. Pot să fiu cinstit.
Dar am de unde să aleg şi nu sunt numai depravate.
- Unele sunt. - Deci care e abordarea ta?
Nu pot să-ţi spun. Secretul meseriei.
Pune-ţi întrebarea: "Ce vor femeile cu adevărat?"
De exemplu, nevestele plictisite, căsătorite cu un tip de ani de zile.
Sunt obişnuite cu o anumită rutină. Au nevoie de o evadare.
Promisiunea aventurii, puţin pericol.
Creez asta pentru ele.
De fapt, minţi de stingi tot timpul.
- Eu n-aş putea face asta. - Ce, eşti pionier? Nu.
E ca şi cum ai juca un rol. E o fantezie.
Te joci cu visele lor,
le scoţi din rutina zilnică suburbană pentru câteva ore.
- Dar soţii lor? - Nişte impotenţi!
Să fim serioşi, dacă şi-ar face datoria,
eu n-aş avea ce face, înţelegi?
Ce idioţi!
Hei! Ce-ar fi să mergi cu mai puţin de 145 km/oră?
Încă nu mi-am plătit datoria la dentist.
Şi pe cine vrăjeşti acum?
Am mereu vreo câteva.
E una acum, care e leşinată după mine.
- Grozav. - Cu ce se ocupă?
Un fel de secretară la tribunal sau aşa ceva.
Serioasă şi conservatoare.
Însă ar putea fi foarte sexi, dacă ar vrea.
Şi e foarte sexi cu tine, nu?
- Foarte sexi! - Da.
Moare după mine.
E ca o plantă care moare. Are nevoie de puţină apă.
- Căsătorită cu un tâmpit plictisitor. - Căsătorită cu un tâmpit plictisitor?
Nu o apreciază. E ca toate celelalte.
După ce le exciţi sexual, îţi cad în braţe fără niciun efort.
Are un corp nemaipomenit şi nişte sâni
care te fac să te ridici şi să ceri lapte.
Un popou ca al unui băiat de 10 ani.
Atunci trebuie să fie bună la pat.
Hei! Încetineşte. Trebuie să iei curba.
Vezi?
Tu şi maşina asta vă potriviţi perfect. De ce te împotriveşti?
Mai am câţiva cumpărători, dar îmi place stilul tău.
Ce spui? Să pregătim documentele?
Să mă mai gândesc. Ţine-o încă o zi, bine?
O fac pentru tine.
Am transcrierile de azi. Nimic important.
- Nimic de la Simon? - Nu.
- E rândul meu să conduc? - Dă-mi pagina.
- Ce spui? - Sare de la pagina 9 la 11.
- Unde e pagina 10? - Trebuie să fie o eroare.
Dă-mi nenorocita de pagină!
Bine.
Ai nevoie de ajutor, Harry.
- Alo? - Helen, am nevoie de ajutorul tău.
- Ne putem întâlni în seara asta? - Ce s-a întâmplat?
E serios. Ne întâlnim pe strada K sub Key Bridge la ora 20.00.
Te-am prins.
La naiba. E aproape ora 20.00.
- E încă acasă. - Poşeta e încă acasă.
La naiba.
Unitatea doi, unitatea şapte, porniţi imediat.
Puneţi mâna pe subiect pe Strada K la Key Bridge.
Vehiculul este decapotabil, roşu şi alb, şi aveţi exact şase minute.
Stai puţin? Ţi-ai ieşit din minţi?
Nu poţi folosi agenţii de la supraveghere să-ţi urmărească soţia.
E o însuşire ilegală a resurselor de sector
şi o încălcare a securităţii naţionale. Ai înţeles, Harry?
Ai luat-o razna, bătrâne.
- Trebuie să te opresc. - Ce-ai să faci, o să mă reclami?
Ce naiba, Harry!
Reputaţia noastră e în joc.
Viaţa ta e îngrozitoare.
Soţia ta se culcă cu un vânzător de maşini de mâna a doua.
E umilitor, însă fii bărbat!
- Dacă mă reclami, te reclam şi eu. - Ce tot spui?
Sunt curat ca lacrima. N-am nimic de ascuns...
Dar când ai ratat o operaţiune de şase săptămâni
fiindcă erai ocupat cu sexul oral?
Ai ştiut despre asta?
Bine. S-o luăm pe Franklin. E mult mai rapid.
Repede, urcă. Grăbeşte-te. Să mergem.
Sunt unitatea doi. Văd vehiculul suspect.
Un bărbat, o femeie.
Nu te îngrijora.
Dacă mă vede cineva, ar fi mai bine să nu te vadă pe tine.
Trebuie să pui capul jos până ieşim din oraş.
Să te ajut.
E mai bine acum.
Bine. Acum femeia a pus capul în poala bărbatului.
Se îndreaptă spre sud pe Key Bridge, Doi intră în urmărire.
Recepţionat, Doi. Unu către Condor, îi vedeţi?
Recepţionat, Unu. Sunt Condor. Văd subiectul.
Repet, îl vedem şi îl urmărim.
Avem o imagine destul de bună cu infraroşu.
Da, ea şi-a pus capul în poala tipului.
Poate îi e somn.
Asta e o casă secretă.
Locuinţa mea din oraş e prea periculoasă acum.
Ca şi apartamentul din New York.
Ce anume vrei să fac?
Helen, vreau să fii soţia mea.
Dar sunt căsătorită!
Nu. E doar pentru operaţiunea din Paris. Trebuie să fiu căsătorit.
Vor căuta un bărbat care călătoreşte singur.
- Vrei să merg la Paris? - Paris, cu oprire scurtă în Londra.
Helen, e un agent dublu în organizaţia mea. Nu ştiu cine e.
Nu am încredere decât în tine.
Poţi pleca pentru câteva zile?
Nu ştiu.
Fireşte. Te zoresc. Iartă-mă.
- Ia loc. Fă-te comodă. - Bine.
Să mai pun nişte vin.
Bine. O să vin.
Mi-ai salvat viaţa.
Eşti extrem de curajoasă.
Trebuie să-mi reamintesc de teama pe care trebuie s-o simţi.
Pentru mine, frica nu e o opţiune.
Pentru a putea face povestea asta cât mai credibilă,
trebuie să arătăm ca două persoane care sunt foarte apropiate, foarte intime.
Inamicul poate mirosi un fals uşor.
- Înţelegi ce spun? - Îmi pare rău.
Reacţia aceea ne-ar putea ucide pe amândoi.
- Îmi pare rău. - Nu ne putem permite aşa ceva.
- Nu. Îmi pare rău. E... - Încearcă să te relaxezi.
E foarte mult timp
de când nimeni în afară de Harry nu m-a atins aşa.
- E cam greu. - Înţeleg.
- Şi pentru mine e greu. - Îmi pare rău.
- Nu-i nimic. Lasă-te pe spate. - E bine.
Aşa. E mai bine.
Lasă-te purtată de rol.
Aşa.
Foarte bine.
Uită de toate.
Da, e bine. Grozav.
Aşa.
Nu pot face asta.
- Ce s-a întâmplat? Nu-i nimic. - Nu pot face aşa ceva.
Nu pot face aşa ceva!
Dacă n-o faci pentru mine,
fă-o pentru ţara ta.
Doamne! Nu-mi faceţi rău. Fac tot ce vreţi.
Vă rog. N-am făcut nimic.
Nu se poate!
La naiba.
Nu!
Luaţi-o pe ea. Doamne, nu-mi faceţi niciun rău.
La naiba!
Ia loc.
Ţi-am spus să iei loc.
Pentru cine lucezi?
Stern, Kessler, Goldstein şi Krupnik.
- Sunt doar o secretară de avocaţi. - Sigur că da, d-nă Tasker.
Ce făceai cu teroristul internaţional
Carlos Şacalul, îţi dicta ceva?
De când faci parte din organizaţia asta?
Nu ştiu nimic despre nicio organizaţie.
De-abia l-am cunoscut pe Simon
sau cine spui că e, acum două săptămâni.
Nu-l cunosc prea bine.
Nu aşa părea când v-am găsit.
Cum l-ai întâlnit?
Păi...
Păstrează asta. Nu-mi pot permite să fiu prins cu ea.
- Ce? - E o problemă de securitate naţională.
- Nu. - Te rog, e important. Te contactez eu.
La naiba.
De ce ai continuat să-l vezi?
A spus că are nevoie de ajutorul meu.
Nu fiindcă te simţeai atrasă de el?
Nu.
Vrei să spui că nu te simţeai atrasă de el deloc?
Nu.
Poate puţin.
- Îţi înşeli soţul în mod obişnuit? - Nu, niciodată.
Vrei să spui că a fost prima oară?
Nu-l înşelam pe soţul meu.
Povestiţi-mi despre soţul dvs., d-nă Tasker.
Harry?
Ce pot spune despre Harry?
E agent de vânzări pentru o firmă de computere.
Deci nu-ţi mai place să faci sex cu el?
Asta nu e treaba ta. Ce fel de întrebări sunt astea?
Ai necazuri mari, d-nă Tasker, aşa că îţi sugerez să cooperezi.
Dacă vrem să ştim cele mai intime detalii din viaţa ta,
ar fi bine să ne spui.
Soţul meu e un om bun.
Dar nu te mai simţi atrasă de el acum?
Lasă-mă să mă ocup eu de partea asta.
De ce te-ai dus la ascunzătoarea lui Carlos?
Voia să merg la Paris cu el într-o misiune, să pretind că sunt soţia lui.
Şi ai fost de acord?
De ce?
Nu ştiu.
Cred că aveam nevoie de ceva.
De ce aveai nevoie?
Voiam să simt că trăiesc.
Voiam să fac ceva ieşit din comun.
Şi mă simţeam bine
când cineva avea nevoie de mine.
Şi avea încredere în mine.
Şi mă considera unică.
Voiam să fac atât de multe lucruri în viaţă
şi simt că n-am făcut nimic.
Timpul trece
şi am vrut să-mi reamintesc şi să spun.:
"Am făcut asta!
"Am fost nechibzuită, am fost nebună şi am făcut asta!"
Sincer vorbind, puţin îmi pasă dacă înţelegi asta sau nu.
Te-ai culcat
cu tipul ăsta, Simon?
- Nu. - Minte.
Adică n-ai avut relaţii sexuale cu el?
Dacă o să-mi pui aceeaşi întrebare de două ori,
o să dureze foarte mult şi trebuie să mă întorc la familia mea.
Nu te duci nicăieri, doamnă.
Daţi-mi drumul!
Răspunde la întrebare.
Răspunde la întrebare!
Nu! Nu m-am culcat cu el!
Linişteşte-te, te rog.
Mă auzi, ticălosule fricos?
- Linişteşte-te. - Poate spune adevărul.
Linişteşte-te, d-nă Tasker.
Linişteşte-te, te rog.
Mai am o singură întrebare, d-nă Tasker.
Care?
Încă îţi iubeşti soţul?
Da, îl iubesc.
L-am iubit mereu şi-l voi iubi mereu.
Te iubeşte. Ce faci acum?
E o singură soluţie la problema dvs., d-nă Tasker.
Trebuie să lucrezi pentru noi.
Ce faci, Harry?
- Îi dau o misiune. - Cred că glumeşti!
Vrea puţină aventură, aşa că îi ofer una.
Îţi dau posibilitatea să alegi.
Dacă lucrezi pentru noi, nu eşti acuzată de nimic
şi te poţi întoarce la viaţa ta normală.
Dacă nu, te duci la închisoarea federală
iar soţul şi fiica ta vor fi umiliţi şi singuri.
Viaţa ta va fi distrusă.
Să mă gândesc.
Da sau nu?
Fireşte că da.
Ce implică asta?
Vei fi contactată şi ţi se va spune ce să faci.
Numele codificat al persoanei tale de contact va fi Boris.
Iar numele tău codificat va fi...
- Nataşa? - Nu.
Doris.
Ticăloşilor!
Ticălosule! Credeai că te poţi ascunde de noi toată viaţa, Carlos?
Stai. Nu sunt cel pe care-l căutaţi. Mă numesc Simon.
Daţi-mi drumul. Nu e nevoie să mă ucideţi.
Nu ţi-am văzut faţa...
La naiba! Nu ţi-am văzut-o!
Tu erai.
Te mai interesează maşina aia?
Carlos, s-a terminat.
Cariera ta de terorist internaţional e bine documentată.
- Nu. - Ba da.
Nu, eu vând maşini. Atâta tot!
Nu sunt terorist.
De fapt, sunt un laş. Dacă aş vedea vreodată o armă, aş... Doamne!
Te rog, nu mă ucide.
Nu sunt spion.
Sunt un nimeni. Sunt un păduche.
Trebuie să mint femeile ca să mă culc cu ele şi nu am mare succes.
Am un penis mic. E patetic.
Doamne!
Un spion ar face pe el de frică?
Doamne!
Te rog, nu merit nici măcar un glonţ.
- Fie-ţi milă, d-le. - Pleacă naibii de aici.
Şterge-o! Du-te!
Nu. Dacă mă întorc cu spatele, mă împuşcaţi. O să mă împuşcaţi.
O să mă împuşcaţi. Te rog. Îţi dau maşina pe gratis.
Ce spui?
Şterge-o, amărâtule.
Noaptea trecută probabil că a fost foarte palpitantă.
Cauciucul spart a fost... De fapt, m-am cam speriat,
fiindcă şoferul camionetei care m-a remorcat a stat cam mult.
Răspund eu.
- Alo? - Doris?
Da?
- Da? - Ascultă cu atenţie.
Exact peste o oră, du-te la Hotelul Marquis.
la un plic pe care scrie "Doris" de la recepţie şi îmbracă-te sexi.
Ce? Alo?
Nu. Întoarce-te.
Fă-o doucement.
Fă-o foarte încet.
Acţiunea asta e cea mai trăsnită dintre toate.
Nu pot să cred că foloseşti apartamentul de la Marquis.
Crezi că-mi pot permite un apartament ca ăsta cu salariul meu?
- A terminat Jean-Claude? - Stai puţin.
Cine a scris porcăria asta? Harry?
Merge grozav.
Bună. Aveţi un plic pentru Doris?
Sunt Doris.
Ascultă, eşti o prostituată şi te numeşti Michelle.
Du-te la cameră. Va fi un bărbat acolo.
E un traficant de arme suspectat.
Nu, stai puţin. Doar nu vrei să, ştii tu...
Nu. Are gusturi speciale.
Îi place să privească.
Spune-i că fata lui obişnuită, Carla, e bolnavă.
Dacă te place, o să-ţi spună ce să faci.
Trebuie să pui microfonul la telefonul de lângă pat înainte de a pleca.
Dacă nu-ţi îndeplineşti misiunea, înţelegerea e anulată.
O să ajung în iad.
Alo?
Bună.
Bea nişte şampanie.
Vino încoace.
Mă numesc Michelle.
Carla a crezut că o să-ţi plac.
Eu vorbesc. Între timp, tu desfă fermoarul rochiei.
Nu. Întoarce-te.
Fă-o doucement. Fă-o încet.
Bine.
Acum scoate-ţi rochia încet.
Bine.
Acum scoate-ţi ciorapii, unul câte unul.
- Nu port ciorapi. - Bine.
Acum dansează pentru mine.
Nu. Dansează sexi.
Mâinile tale să fie mâinile iubitului tău pe pielea ta când te mişti.
Acum întinde-te pe pat şi închide ochii.
Credeam că-ţi place doar să priveşti.
Acum întinde-te pe pat şi închide ochii.
Ticălosule! Porcule!
Helen, aşteaptă.
Harry.
Da, sunt Harry. Ştiu că ţi se pare ciudat, dar pot să-ţi explic.
Nu mişcă nimeni! Nu te mişca!
Helen, să nu faci nimic.
Nu, el nu e implicat. Eu sunt cea pe care o vreţi.
- Taci din gură! - Bine.
Taci, Helen. Fă ce-ţi spun ei.
Lăsaţi târfa să plece. Nu e importantă. N-aveţi nevoie de ea.
- Harry, te rog, mă ocup eu de asta. - Taci din gură!
Ce făceai acolo?
- Nu m-ai crede dacă ţi-aş spune. - Dacă mai scoţi o vorbă, te omor!
Harry.
Mi-ar plăcea să spun că mă bucur să te văd, Juno.
O cunoşti?
Culoarea asta de ruj nu ţi se potriveşte deloc.
Cine e prietena ta?
Sunt Helen Tasker. Harry e soţul meu. Tu cine eşti?
Acum eşti Tasker, nu Renquist.
E o târfă nebună pe care am întâlnit-o la bar.
Harry, ce-i cu tine? Spune-le adevărul.
Suntem căsătoriţi şi avem o fiică.
Nu ştiu ce droguri a luat nebuna asta.
Ar trebui să-i daţi drumul ca să trecem la treabă.
Da? Atunci de unde am asta?
De unde am asta?
Ceva de băut înainte de decolare?
Doare...
Spunea adevărul, nu-i aşa, Harry?
Ea nu ştie.
Ce interesant!
Adu-i încoace.
Sunt incredibili, nu-i aşa?
Îi numesc cei Patru Călăreţi. Sunt luptători
din lmperiul Persan al lui Darius I, din anul 500 î.Ch.
Sunt de nepreţuit.
Păcat.
Stai!
Deschide-l.
Ştii ce e asta?
Ştiu ce e.
E un aparat de făcut cafea espresso.
Nu. E un aparat de făcut îngheţată. Asta e.
E un boiler?
Ştii de ce aţi fost aduşi aici?
Ca acest bărbat să spună lumii întregi că Crimson Jihad e o putere nucleară acum.
Cum poate el face asta? E doar un vânzător, pentru numele lui Dumnezeu.
Dacă mă înşel în privinţa lui, ultimul lucru pe care-l vei vedea
va fi sângele tău împrăştiat pe faţa lui.
E o rachetă MIRV-6 sovietică de pe un vehicul de lansare SS-22N.
Focosul conţine 14,5 kilograme de uraniu îmbogăţit
şi un declanşator din plutoniu. Are o putere de 30 kilotone.
Dă-i drumul şi cooperez.
Ce pot spune? Sunt spion.
Ticălosule! Nenorocitule mincinos!
- Îmi pare rău, scumpo. - Nu-mi spune scumpo!
N-ai să-mi mai spui scumpo niciodată! Ai înţeles, porcule?
Şi pot confirma că au dispozitivul de armare
şi tot echipamentul necesar pentru a detona toate cele patru focoase.
Ne-aţi ucis femeile şi copiii,
ne-aţi bombardat oraşele de departe ca nişte laşi
şi îndrăzniţi să ne numiţi terorişti?
Acum oprimaţilor li s-a dat o armă puternică
cu care ne răzbunăm pe duşmanii noştri.
BATERIE SLABĂ
Dacă America
nu-şi retrage toate forţele militare din zona Golfului Persic
imediat şi pentru totdeauna,
Crimson Jihad va arunca foc asupra unui oraş mare din SUA în fiecare săptămână
până când cererile noastre sunt satisfăcute.
Mai întâi, vom detona o armă pe această insulă nelocuită
ca să ne demonstrăm puterea
şi dorinţa lui Crimson Jihad de a fi umani.
Totuşi, dacă cererile nu sunt satisfăcute, Crimson Jihad va arunca foc
asupra unui oraş mare american în fiecare săptămână...
Bateria, Aziz.
Ia alta, tâmpitule.
Cred că am una în camion.
- Ce? - Ia uite.
- Nu e al meu. - Frumos emiţător.
Turnul de control Miami, Jet Star 6479 Delta aterizăm.
- Aterizăm peste 12 minute. - Bine.
Spune-le celor de la DEA să aibă elicopterele gata de zbor în 12 minute.
Semnalul nu se mai mişcă.
E o insulă în Keys, mai departe de Marathon.
- Am pierdut semnalul! - La naiba!
Atenţie, toată lumea. El e Samir.
Pentru 50 de puncte, ghiciţi ce specialitate are.
Igienă orală?
Nu prea.
Harry, ce se petrece?
Samir o să-i pună câteva întrebări lui Harry.
Nici măcar nu ştim pentru ce agenţie lucrează Harry.
Samir e un mare specialist.
Pe de altă parte, Harry a reuşit să o mintă convingător
pe femeia pe care o iubeşte de 15 ani.
O să fie interesant să vedem cât de mult va rezista.
Asta îl va ajuta.
Ar trebui să-l dezinfectezi cu alcool.
Ar putea provoca o infecţie.
Mă întorc când îşi face efectul.
Vorbim după aceea.
De-abia aştept.
De ce-i ajuţi pe nebunii ăştia?
Fiindcă sunt nişte nebuni foarte înstăriţi
şi-mi dau mulţi bani.
Crezi că-mi pasă de cauza lor?
Sau de a ta? Deloc.
Eşti o cauză pierdută, doamnă.
I-ai spus despre noi, Harry?
Nu există "noi", ticăloasă psihopată.
Sigur.
Asta spui acum.
Mulţumesc pentru tot, Harry. N-a fost rău cât a durat.
Să mergem.
Voi doi staţi aici.
N-a fost nimic între noi.
Îţi jur.
Ce ţi-au injectat?
Amital sodic sau alt agent pentru adevăr.
Te face să spui adevărul?
E eficient?
Pune-mi o întrebare la care răspunsul ar fi o minciună în mod normal.
- O să murim? - Da.
Cred că e eficace.
Ne vor împuşca în cap sau ne vor tortura până la moarte.
Bine.
Sau ne vor lăsa aici până explodează bomba.
Harry!
De cât timp eşti spion, Harry?
De şaptesprezece ani.
Ai ucis vreodată pe cineva?
Da, dar erau toţi răi.
Vrei să-mi spui ceva înainte de a începe?
Da. O să te ucid în curând.
Înţeleg.
Cum anume?
Mai întâi o să te folosesc ca scut uman.
Apoi o să omor paznicul acela cu trocarul Patterson de pe masă.
Apoi mă gândeam să-ţi rup gâtul.
Şi ce te face să crezi că poţi face aşa ceva?
Îţi aminteşti de cătuşele mele?
Le-am deschis.
Să plecăm de aici.
Haide!
Harry!
Aruncă arma!
Scumpo, data viitoare, fereşte-te!
- Să mergem. - M-am măritat cu Rambo.
Ce fac?
"Am terminat.
"Peste 90 de minute, o coloană de foc sfânt va lumina cerul
"ca să arate lumii că spunem adevărul."
"Am pornit pe drumul nostru.
"Nimic nu ne mai poate opri.
"Suntem cei mai buni. Suntem răi."
Dacă suntem pe o insulă, de ce folosesc camioane?
Trebuie să fim în Florida Keys.
Autostrada de peste ocean leagă toate insulele de uscat.
Nu există graniţe, nu există vamă.
Pot merge oriunde în SUA. Nimic nu-i poate opri.
Doar noi.
- Ia asta. - Doamne!
Trage!
La naiba!
La naiba.
La naiba!
Da!
Să mergem.
Condoleanţele mele văduvei.
Am putea avea nevoie de un ostatic.
Să mergem, Suzy Homemaker.
Grăbeşte-te, tâmpitule! Pune-o în maşină. Să mergem.
- M-am gândit că e opera ta. - Să mergem. Te informez pe drum.
Cu plăcere. Să mergem! Să plecăm de aici!
Să mergem! Haideţi!
Dă-i drumul!
Spune-i nemernicului ăla că e o Alertă Bright Boy.
Repet, o Alertă Bright Boy. Nu e un exerciţiu. Înţelegi?
Bine. Stai puţin. Fă-mi legătura cu Casa Albă.
Nu, distanţa minimă sigură e 19 km.
Trimite Poliţia Marină imediat.
Vreau Paza de Coastă şi Departamentul Şerifului.
Cei care nu pot ajunge la distanţa aceea trebuie să fie evacuaţi aerian.
Bine. Aveţi 34 de minute. Aşteaptă.
Aduc două avioane Harriers de la puşcaşii marini în 11 minute.
Fac manevre în afara Bazei Navale Key West.
Adu-le. Îi informez pe parcurs.
Bine. Trimite-le imediat.
Vrei un pahar?
Vreau ca poliţia să circule pe străzi
şi să alerteze pe toată lumea.
Uite că vin.
Leu-zero-unu, văd trei camioane pe pod, îndreptându-se spre est.
Recepţionat, leu-zero-unu. Poţi trage în ele.
Ochim la ţintă. Armele sunt pregătite.
La treabă!
Puşcaşi marini, să le arătăm ce putem.
Vă recomand să folosiţi Maverick ca să distrugeţi podul.
Recepţionat. Folosim Maverick.
Două.
Rachetele astea nu vor declanşa armele nucleare, nu?
Negativ. Negativ, Leu-zero-unu.
Foc.
- Bingo! - Bravo, puşcaşi marini!
Te omor!
- Nu mai e sub control. - Se pare că cineva a ucis şoferul.
Ticăloaso!
Vrei una?
Ce zici de două?
Coboară la limuzină!
Haide! Coboară!
- Coboară! - Coboară! Bine.
Harry!
- Podul e distrus! - Ce?
Podul e distrus!
Nu te aud!
Ce?
Doamne! Podul e distrus! Podul e distrus, Harry!
Grăbeşte-te! Haide!
Accelerează puţin acum. Coboară.
Haide! Repede!
Repede!
- Nu ajung. - Apucă-mă de mână.
- Întoarce-te! Harry! - Apucă-mă de mână!
Bine, la dreapta. Înapoi.
- Nu ajung! Mai jos! - Haide!
Mai jos, Harry!
- Aşa! Ţine-te bine! - Bine.
Ţine-te bine!
Harry! Întoarce-te!
Ridică-te!
Apucă-mă de mână! Poţi să faci asta!
- Încearcă! Hai, încearcă iar. - Nu ajung! Mai aproape!
- Doamne, Harry! Te rog, Harry! - Hai, grăbeşte-te!
La naiba!
Haide, scumpo.
Ţine-te bine! Te-am prins!
- Doamne! - Ţine-te bine!
Harry!
PARCAREA INTERZISĂ PE MARGINEA ŞOSELEI
Bine, să aterizăm.
Bine. Să aterizăm, domnilor.
O bombă nucleară va exploda peste un minut.
Stadiul unu liber.
- În orice clipă. - Bine. Ştiu.
Plecaţi.
Vino încoace. Dă-mi megafonul.
Atenţie, începe spectacolul.
Nu vă uitaţi la lumină!
Duceţi-vă jos! Nu vă uitaţi la lumină!
Suntem în siguranţă aici.
Nu e degetul potrivit.
Harry, vino încoace.
- Du-te la treabă. - Bine.
La revedere.
- Bine. - Ce?
Elicopterul lui Aziz a aterizat acum 20 de minute
- pe o clădire înaltă din Miami. - Chiar aici.
Acolo s-a întâlnit cu vreo doisprezece membri
şi s-au stabilit la etajul 20.
Am trimis forţele SWAT acolo, iar poliţia a înconjurat zona.
Harry, au luat un ostatic. E Dana.
Cum adică? Dana a mea?
Îmi pare rău. Harry. Nu ştiu ce să spun.
Bănuiesc că a luat-o în miezul nopţii.
Habar n-am. Tocmai am aflat.
Dar nu vreau să-ţi faci griji,
o s-o salvăm.
Deja am un tip înăuntru... Harry, ascultă, vino încoace.
O s-o salvăm.
Scuză-mă, căpitane. Trebuie să împrumut avionul puţin.
Comandamentul a spus că trebuie să cooperezi cu noi,
- nu-i aşa? - Da, d-le, dar...
Şi ştii că ordinul vine direct
de la preşedintele Statelor Unite?
Dar trebuie să semnaţi pentru avionul ăsta.
Semnez eu pentru el. Ai un pix? Ai grijă de el.
Harry, îţi dai seama că au trecut 10 ani
de când ai pilotat un avion ca ăsta?
Dacă-l stric, pot să-mi reţină din salariu.
Harry, nu te îngrijora. Avem un tip în interior.
Toată lumea, înapoi! Să mergem.
Ce faci?
Atenţie, toată lumea, o să fie bine!
A zburat sute de ore pe Harriers.
Şi-a mai pierdut din îndemânare, dar decolarea aia e marca Tasker,
trebuie să admit.
E ca mersul pe bicicletă. Nu-l uiţi niciodată.
Ar fi bine să ne adăpostim.
Îmi pare rău.
La naiba!
Străzile sunt pline de oameni alergând, iar poliţia încearcă să evacueze clădirile.
Trag din nou.
... se pare că trag în aer acum, când vă vorbesc.
Par să fie focuri de avertizare.
Până acum, nu au tras în noi sau în poliţişti...
Se pare că e acelaşi grup
care tocmai a detonat o bombă nucleară în Florida Keys...
Crimson Jihad va arunca foc asupra unui oraş din SUA în fiecare săptămână
până când cererile noastre sunt satisfăcute.
Caseta aceasta a fost trimisă mass-mediei la câteva minute după ce teroriştii...
Trebuie să merg la toaletă.
Vom relua caseta peste câteva minute,
după reportajul în direct de la faţa locului.
Nu mai trageţi!
- Echipa video e aici! - Trimite-i încoace!
Intră acum. Nu sunt înarmaţi.
Haideţi. Să mergem.
Acesta e un comunicat din partea lui Crimson Jihad.
Aţi văzut o demonstraţie a puterii noastre.
Nu ne forţaţi să distrugem acest oraş şi nu încercaţi să vă opuneţi.
Eu, noi, suntem toţi gata să ne dăm viaţa.
Dacă întorc cheia aceea,
2 milioane de oameni vor muri într-o clipă!
- Ce cheie? - Cheia aia!
Cine a luat cheia?
Împuşc-o!
Dumnezeule!
Unitatea Unu către Unitatea Şapte. Dă-mi un raport al situaţiei.
Unu către Şapte. Dă-mi raportul situaţiei.
Faisil, recepţionezi?
Şapte vorbeşte, etajul 21 e sigur.
Sunt cam 12 membri ai organizaţiei la etajul 20. Niciun ostatic acolo.
- Unde e Dana? - E pe acoperiş.
Bine, rămâi acolo. Şi mai dă-mi adresa o dată.
Dacă tragi, dau drumul cheii.
Nu te mişca!
Dă-mi cheia!
- Jur că îi dau drumul! - Nu!
Dă-mi cheia.
Haide, fetiţo. Nu vrei să mori, nu-i aşa?
Dă-mi cheia şi nu păţeşti nimic.
Îţi promit!
Nici nu mă gândesc, nebunule!
Ajutor!
Te rog, nu te apropia mai mult!
Ajutor!
Oricine!
Ajutor! Să mă ajute cineva!
Dana, sari jos! Vino jos.
Tată?
Ajută-mă, tati!
Tati, întoarce-te!
Tati, ajută-mă!
Tati, du-mă jos!
Tati, ajută-mă!
- Dana, sari! Te prinde tata! - Tati, nu pot...
- Sari! - Nu pot!
Ţine-te bine!
Tati, nu mă lăsa să cad, te rog!
- Tati! - Dana, te-am prins!
Alunec!
- Tati! - Nu! Dana!
- Ţine-te bine! - Ajută-mă! O să cad!
Tati!
Apucă-mă de mână!
Ţine-te bine, scumpo!
Tati, e în spatele tău!
Aterizează sau o omor!
Aterizează acum!
Doamne, fă ceva!
Eşti terminat.
E bine.
Dana, s-a terminat.
Bună, păpuşico.
După aterizarea avionului,
pilotul neidentificat a fost escortat de agenţii federali.
Deşi nu e clar în acest moment ce agenţie a fost responsabilă
pentru operaţiunea care a eliminat ameninţarea teroristă
atât de dramatic în dimineaţa asta,
am aflat de la poliţia din Miami...
- Unu, doi, trei... - Nu, stai. Începe. Acum, priveşte.
DUPĂ UN AN
- Bine. Dar fă-o în acelaşi timp. - Gata?
Fă-o ca lumea.
Unu, doi, trei, patru, declar războiul degetelor mari.
Cinci, şase, şapte, opt, încearcă să ţii degetele drepte.
- Tată, stai! Opreşte-te! - Hei!
- Trebuie să aştepţi! - Te-am prins!
- Bine. Fii atent la reguli. - Bine, aici. Din nou.
- Unu, doi, trei... - Unu, doi, trei... Nu, ia-o de la început.
- Alo? - Boris şi Doris?
Începe.
Da. Spune.
D-le colonel, mă bucur să vă văd din nou.
Bună seara.
Cine era tipa?
Care-i treaba? Vedeţi persoana de contact?
Nu l-am văzut încă.
Dar văd pe cineva cu care aş vrea să vorbesc.
Să-ţi mai pun puţină şampanie.
Trebuie să menţin aparenţele.
Situaţiile astea pot fi periculoase.
Nu ştii niciodată când poate deveni o luptă pe viaţă şi pe moarte.
Dacă devine periculos, prefă-te că nu mă cunoşti
şi te contactez mai târziu.
- Poate ar trebui să-mi dai... - Ne întâlnim din nou, Carlos.
Iubitule, o să-l omor chiar aici, bine?
De acord.
Doamne.
Frica nu e o opţiune.
Dansezi?
- Nu. - Tangou.
La naiba. Nu se poate.
Harry? Helen?
Ce naiba! Nu e timp de distracţie. Avem treabă.
Bine.
Fiţi serioşi, ce naiba. Dacă aş fi acolo, aş fi serios.
Nu te face că nu mă auzi, Harry. Nu e politicos.
Haideţi!
Sunteţi de la securitatea naţională. Viaţă şi moarte.
Harry?
Helen?
Helen, întotdeauna am fost de partea ta. Te-am susţinut mereu.
Ştiţi ceva? M-am săturat să stau în dubiţă.
Data viitoare o să staţi voi în dubiţă.
Stau în dubiţă de 15 ani, Harry.
SubRip by Driv3r
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania