La a 35-a aniversare a lui...
Am hotărât să-i dezvălui lui Julius Benedict...
adevărul despre el însuşi.
Julius ştia deja că era produsul...
unui experiment ştiinţific...
sub auspiciile Guvernului american.
Un experiment strict secret, destinat să producă o fiinţă umană avansată...
din punct de vedere fizic, intelectual şi spiritual.
Ştia că, spre deosebire de alţi băieţi...
el avea nu unul, ci şase taţi...
Toţi bărbaţi foarte distinşi...
aleşi special datorită calităţilor lor genetice excepţionale.
Şi, desigur,
ştia despre Mary Ann Benedict...
remarcabila tânără...
selecţionată pentru a-i fi mamă.
Din nefericire, el a tăit mult timp având în minte tragica informaţie...
că mama sa a murit la naşterea lui.
Dar, ceea ce Julius n-a ştiut...
cel puţin până în acest moment...
e faptul că la circa un minut după naşterea sa...
mama lui a mai dat naştere unui băiat.
Am un frate?
Da.
A fost trimis la un orfelinat din Los Angeles...
exact în clipa în care eu te aduceam pe tine aici, pe insulă.
Julius şi-a petrecut întreaga viaţă aici...
ajutându-mă în munca mea de cercetare.
Am crezut întotdeauna că e fericit şi n-ar dori să plece în altă parte.
Cât de greşit eram!
Trebuie să-l găsesc.
Julius, Julius! Stai, aşteaptă!
Nu pot să cred că a plecat.
Nu era pregătit pentru a înfrunta lumea din afară.
Tot ce ştia era din cărţi.
Julius vorbeşte 12 limbi.
A avut rezultate excelente la istorie, ştiinţe...
matematică, literatură.
Este absolut pur, trupeşte şi sufleteşte.
Ahhh!
Dar, pentru prima dată...
Julius nu m-a mai ascultat.
Arată, probabil, exact ca mine.
Cea mai apropiată insulă cu aeroport se află la 45 km.
Dar, lui Julius nu i-a păsat.
Devenise obsedat de ideea...
că fratelui său, Vincent, i se întâmplase ceva rău...
şi că avea absolută nevoie de ajutorul lui.
Păpuşico, m-am întors...
- Oh, nu! - Oh, nu.
- Uşcheală! - Am şters-o.
Oh, salut, bună...
Maică, măiculiţă!
Adio.
- Întârziem la slujbă. - Vreau să-mi văd horoscopul.
- Daa, horoscopu'. - "Judecata ta e, azi, la maximum.
Foloseşti-o şi amorul nu va întârzia."
- Ooh, bun de tot. - Aşa să fie!
Doamnelor!
- Vince! - Credeam că ai rupt-o cu el.
Da, sigur!
- Te superi dacă vorbesc un pic cu soră-ta? - Nu se supără.
Să nu-i dai, cumva, vreun ban.
Uh, nu, nu, I-am promis lui Marnie, nu-ţi dau nici un ban.
Nu te uita aşa la mine...
Nu face asta cu ochii ăia.
Nici nu mă gândeam să fiu aici, cu tine.
Dar eşti aici, cu mine.
Poate că milioane de oameni trec acum pe lângă noi...
dar toţi dispar dintr-o dată.
Pentru că eu nu te văd decât pe tine, Linda.
N-am ochi decât pentru tine.
Mmm.
- Hopa! Micuţu' Klane! - Ce?
- Hi. - Hi.
- Îţi pot fi de folos cu ceva? - Uh, da.
Unde e micu' găinaţ?
Poţi să fii puţin mai clar...
cu privire la clientela noastră.
Benedict.
Oh, n-a fost pe-aici.
- Nu-i aşa, Marnie? - Cine, Vincent?
Şarpele ăla? Târâtoarea aia?
Nu pot să-l servesc, dacă se târăşte pe podea.
♪ Documentele sau viaţa ♪
♪ Fiindcă, altfel, nu faci piaţa ♪
♪ Dacă nu cureţi podeaua ♪
♪ N-ai să mai asculţi maneaua ♪
♪ Iacă, iacă, iac-aşa, auzita-ţi auzea ♪
De cum v-am văzut, am ştiut că aveţi probleme.
Iertaţi-mă. N-am mai ascultat niciodată o astfel de muzică.
♪ Iacă, iacă, iac-aşa, auzita-ţi auzea ♪
♪ Documente prezentaţi ♪
♪ Documente arătaţi ♪
♪ Şi aşa documentaţi ♪
♪ Documente prezentaţi ♪
♪ Documente arătaţi ♪
♪ Şi apoi la gunoi daţi ♪
Mulţumesc.
Hei, Vince!
Fii atent, Al...
trebuie să m-ajuţi.
Tre' să vin la fraţii Klane cu 20,000 de parai.
- Ai luat bani de la cămătari? - Ce-ai să faci?
Scoate ceva pentru mine? Vezi ce poţi.
Facem asta prea des, Vince.
Îţi dau ceva.
Un BMW drăguţ la 4, boxa 20.
Vince, iau tot ce poţi să-mi oferi.
E-n regulă, Tony.
- Pentru tine. - Mersi, Tony.
Da.
Aoleo, Tony!
Aici sunt numai 4 bătrâne. O maşină ca asta face 6 miare.
E recesiune. Din ce în ce mai naşpa.
Trebuie să încerci altceva, fără supărare.
Nu, abia m-am calificat la locu' de muncă.
- Te simţi bine, Vince? Arăţi cam speriat. - Păi.
Te supără maţele?
Ce ţară uluitoare!
Hei.
Dai foc la nişte iarbă?
Oh, iartă-mă. Nu fumez nici trabuc.
Da, da. Ha-ha.
Auzi, mişto chestii, nu?
- Te lipeşti la ceva, pentru gagică? - N-am prietenă.
Femeile chiar poartă chestiile astea?
Dacă ai baftă, poartă.
Nu-mi vine să cred.
- Eşti din provincie? - Nu?
De fapt, vin de pe o insulă din sudul Pacificului.
Mamă!
Ce dracu' te-ai găsit să-i faci, man!
Nu i-am făcut nimic. E-n relaţii proaste cu pavajul.
Să-l cercetăm. O uşoară contuzie.
Uh-oh.
- Îl duc la spital. - Nu!
Io cred, că, mai bine, o roieşti.
Cheamă-ţi calul şi sări în şa!
Îmi pare rău de ce s-antâmplat.
- Teribil de rău. - D-apoi mie. Mulţam fain.
- Scuze. - Da, da, Îmi pare rău.
Data viitoare, poate n-ar strica, să-ncerci cu cască.
Sigur, să fii iubit.
Nu trebuie să le cumpăraţi. Numai nu spuneţi că sunt ieftine!
Sunt ciorapi a-ntâia.
Ce zi a mai fost şi asta! Oh, nu, nu, nu!
Oh, oh! Isuse Hristoase!
53 de parai! V-a plecat mintea cu sorcova?
Vehicolul e parcat în zona destinată handicapaţilor, poate n-aţi observat.
Păi, arăt eu normal pentru matale?
Nu aveţi bastonul de handicapat în decapotabila dumneavoastră.
Hai, bre. Tu n-ai nevoie de baston.
Măgar handicapat!
Domnule, vă rog să-mi prezentaţi permisul de conducere!
Să vedeţi, îmi pare foarte rău. Mi-am pierdut cumpătu'.
Permisul, vă rog!
- Ştiţi, am avut o zi foarte nasoală. - Vă rog să prezentaţi permisul!
Aveţi mai bine de 200 de tichete de parcare neplătite, domnule Benedict.
Tocmai v-aţi serbat ziua de naştere. Permisul de conducere e expirat.
La mulţi ani şi atenţie la cap!
Mulţumesc.
Hai, copii, mergeţi!
Deci, aici a crescut fratele meu.
Sunt aşa de fericit că a avut atâţia copii cu care să se joace.
Şi aici trebuie să fie locul unde a dormit!
Da, aici e.
De unde-aţi ştiut?
E locul pe care l-am ales eu, aproape de extinctor.
În caz de incendiu...
Aş fi dat alarma, salvându-i pe toţi ceilalţi orfani.
Am avut un singur incendiu, aici la Sfânta Charlotte.
Vince Benedict a pornit de aici, ne place să credem, din întâmplare.
Vorbiţi-mi, puţin, despre Vincent!
A fost un atlet formidabil? Interesat de şah şi poezie?
Sunt convins că Dumnezeu a avut ceva în cap când l-a creat pe Vince Benedict...
dar, sigur, fără nici o legătură cu şahul sau poezia.
Oh, îmi pare rău.
Din păcate, dosarul lui e gol.
Acesta e Vince?
Arată aşa de fericit.
Posibil. Aceasta e sora Maria...
- profesoara lui de biologie. - Mie mi-a plăcut, totdeauna, biologia.
Şi lui Vincent.
Dar el n-o plăcea pe sora Maria...
care trebuia să impună disciplina.
Aşa că a furat banii din fondul pentru bibliotecă şi a fugit.
Trebuie să-mi regăsesc fratele.
Ştiţi, cumva, unde ar putea fi acum?
La închisoare. Cu un caracter ca al lui, numai acolo poate fi.
Julius, tu eşti plin de calităţi. Mă voi ruga să nu-l găseşti niciodată.
Benedict, la vorbitor!
- Îl caut pe Vincent Benedict. - L-aţi găsit.
Am tras la rame o jumătate de ecuator...
Nu-i adevărat! Am vâslit o singură zi...
Toată viaţa am visat la momentul ăsta.
Am fost pe o insulă, îţi povestesc eu.
E de necrezut... Căutam...
Nu trebuie decât să vorbeşti în receptor, Bozo.
Vincent. Dragul meu, Vincent...
Sigur, nu ştii cine sunt.
- Dar, crede-mă, am venit... - Bla, bla, bla!
Nu mai am decât 6 ore, ca să vin cu marafeţii.
Spune-le fraţilor Klane că hărţuirea unui om care e deja la pârnaie...
e prea mult, chiar şi pentru ei, pă bune!
Nu-i cunosc pe fraţii Klane. Eu sunt fratele tău, Julius.
Alta acu' ! Mai zi o dată!
Numele meu e Julius, şi sunt fratele tău geamăn.
Se vede.
La moment, am stat şi m-am gândit, ce mai, mă uitam în oglindă.
Nu, nu suntem gemeni identici.
- Da, nu? - Nu.
Eu n-aş fi chiar aşa sigur, băiete.
Nu te mint. Sunt fratele tău.
Trebuie să mă laşi să te scot de aici.
Vrei să mă scoţi?
Sigur, chiar acum.
Banii n-au miros, da' rahatu' are.
Despre ce vorbeşti? Asta-i argou, nu?
D-ăla de 'săşi.
Sunt, aici, într-o companie tare.
Gineală acolea, îl vezi pe caraliu?
Tu-i verşi fondurile şi ei mă varsă afară.
Şi, după aia îţi sunt tot ce vrei: unchi, mătuşă, surioară...
verişor sau verişoară.
- Pă bune? - Ok, plătesc chiar acum.
- Plăteşti acu'. - Ok, Vince.
Bagă paraua!
Lu ăla.
Ce dracu-i asta, "Camera de Râs" ?
Ahhh, oof!
Auzi, Gemenică, cre' că n-ai prăduit toţi biştarii pă bilete...
Fincă îmi trebe o grămadă să-mi răscumpăr maşina.
- Am mulţi bani. - Pă bune?
Sunt fericit că te pot ajuta. Vincent, eu sunt fratele tău.
- Te iubesc. - Bravo!
Auzi, e mişto să vorbeşti de iubire...
numa' că mie mi se cam prăjesc ouăle, în curând.
Ţi se prăjesc ouăle?
A, e tot argou!
Unde dracu' e?
- Asta e maşina ta, nu? - Mda, asta.
Plăteşti o căciulă de bani şi ăştia ţi-o ascund.
- De une'ai ştiut că e a mea? - Suntem gemeni!
Sunt aşa de fericit. Acum, putem vizita muzee împreună...
să discutăm filozofie să citim cărţi împreună.
- Să jucăm şah amândoi. - Şi să pierdem împreună.
Vincent!
E aşa de plin de energie.
Sedan DeVille Albastru.
E marfă.
Încotro o luaţi, spre Hawaii?
- La valuri d-alea barosane? - Cam aşa ceva.
E o grămadă de loc la 4.
Sun eu sâmbăta viitoare.
Aoleo, unde vă duceţi cu biroul meu?
Returnăm mobila la magazin, man.
- Eşti în urmă cu ratele pe 6 luni. - Tu eşti în urmă!
Întârziere 6 luni. Asta e problema.
Nu mai există încredere pe lumea asta.
Am încercat să-i opresc, domnule Benedict.
Lasă, e-n regulă. Tot trebuia să schimbăm pe aici.
Firma Vincent Benedict.
- Agenţie sportivă... - E-n aer!
- Domnule Benedict? - Ce e?
- E Al. - Al? Ooh, Al, Al, Al.
Auzi, duduie Busby, ă...
Al, stai o secundă.
Întreprinderea e într-o fază de tranziţie momentan.
Ia-ţi nişte zile libere! După regrupare, te sun eu.
Tot ce hotărâţi dvs. E perfect.
- În regulă. - Iau eu asta.
Da, da, du-te. Ia-o.
A, să nu uit, La mulţi ani!
Oh, ce drăguţ.
Eşti foarte amabilă.
- Aqua Velva? - Mm-hmm.
Nu trebuia. Stacey.
Te sun eu, ok?
Da, sigur, sigur.
Al, salvează-mă!
Cadillac nou-nouţ la 4.
Zbor! Stai pe poziţie! Te pup.
Oleo!
A venit termenul, Vincent.
Ai zis ceva? Că n-am auzit.
Pă asta am auzit-o.
Trebuie să bagi bine la cap ceva, Benedict.
Mie-mi convine slujba mea.
Acesta e un mod total neprietenos de a te comporta.
Nu ştiu în ce constă mobilul discuţiei...
dar, am convingerea că se poate rezolva...
- fără a recurge la violenţă. - Dah.
De acord?
Daaa.
- Te-ai mişcat prea rapid. - Da?
Ahhh!
O mică durere la piept?
Prima regulă într-o situaţie de criză:
Prima dată negociezi apoi, ataci.
Prima: negocierea, şi... atacu'.
- Dar tu n-ai negociat. - Nu-hah!
Nu poţi să ştii ce fel de adversar sunt.
- Cine eşti? - Sunt fratele lui Vincent.
- Suntem gemeni. - Aşa e.
- E pericol de incendiu! - Toporu', toporu' !
Tu nu ai respect pentru logică.
- Da da are un topor în plus! - Ahhhh!
Şi eu nu-i preţuiesc pe cei ce nu respectă logica.
- Eşti foarte prost.
Spune-i lu' frati-tu...
că m-a insultat pe mine şi pe întreaga mea familie!
Îmi place foarte tare când pocneşti poporul, Julius.
Buum!
Ai fost de milioane!
De fapt, urăsc violenţa.
Da eşti aşa mişto în ea...
Am o idee: ce-ar fi să intri în afaceri cu mine.
Ai putea boxa. Şi eu să-ţi fiu manager.
- Nu cred că aş putea lupta pentru bani. - Nici o problemă!
Tu iei doar pumnii, că banii-iau eu.
Sunt realmente îngrijorat în ce te priveşte, Vincent.
De câţi bani dispui?
Să nu mă minţi. Ştii că suntem gemeni.
- Dacă te doare ceva, eu simt. - Ce dracu' o tot ţii cu asta?
Nu suntem nici gemeni şi nici fraţi.
Nu suntem nimic!
20.000
Plătibili în această dimineaţă.
Hai încoa' !
Vincent, să nu-ţi fie frică de nimic.
Atâta timp cât sunt cu tine, nu voi permite nimănui să-ţi facă vreun rău, bine?
Ei, eşti băiat de treabă, Julius.
E, acu' spânzură-te de centură!
Hopa, mi-a ieşit complet din minte!
Îi promisesem unui prieten, Sammy...
să-i iau maşina de la aeroport.
Prinde-o de-aici.
Ai vrea să-mi faci un mare serviciu?
Să conduci maşina asta de la aeroport?
Sigur, mi-ar plăcea.
Îmi eşti de mare ajutor.
Ai o carte tehnică a maşinii?
- O carte? - Da.
- E în cutia de mănuşi. - Oh, sigur.
Iat-o.
- Ce faci aşa cu degetu' ? - Învăţ să conduc.
Uau!
Nu-i aici.
Poate e sub roata din spate.
Ştii... De obicei, el lasă cheile sub o roată din spate.
- Geez! - Ce e?
Drogatu' ăla de Sam, a uitat să lase cheile.
Nu. Ba, da.
O mulţime de copii handicapaţi vor fi foarte dezamăgiţi.
Handicapaţi, copii?
Maşina urma să fie vândută la licitaţie mâine în folosul lor.
Ei, asta e. Hai să mâncăm ceva.
N-am putea încerca s-o deschidem noi, cu ceva.
Chiar crezi ca am putea?
Pentru copii.
Bine zici.
Am văzut un flăcău de la Service, făcând aşa ceva, o dată.
Vorba aia: "norocu' începătorului" !
Scârboase alarme au maşinile astea!
Îi vin de hac într-un minut.
Doar un moment, Jules.
Au!
Ei, stai, ce faci!
Dacă ridici partea din spate la un unghi de peste 45°...
dispozitivul cu mercur activează întrerupătorul automat...
astfel încât computerul alarmei crede că...
maşina e remorcată şi decuplează sirena.
Eşti bun să-mi dai cheile de la maşina ta?
de la maşină...
O, da, sigur. Nu chiui!
Faină zi.
Hai odată, Julius.
Dă-i bice!
Ieeeoou!
Oh, Doamne!
- Sunt impresionat ce bine merge. - Te descurci perfect.
Da', nu folosi ambele picioare odată.
- Doar acceleraţia. - Ok, doar unul.
- O singură pedală o dată. - Ok! Aşa voi face!
Ridică receptorul!
Chestia aia mică, aia care face gălăgie.
Aici e maşina lui Vincent. Cu ce vă pot fi de folos?
- Julius! - Vincent, unde eşti?
Trage o ocheadă în retrovizor. Vezi punctuleţu' ăla micu' ?
Io-s ăla.
A, salut, salut!
Da' ce faci acolo, în spate?
Vezi că trebuie să apară multe lumini, un supermaket.
- Supermarket. - Ia piciorul de pe acceleraţie.
Şi calcă cu el pe frână. Pedala aia mare de lângă accelerator.
Pedala de frână.
- Uşurel. - Cum spui tu.
Pa, Vincent.
Bun aşa.
Ok, e un supermarket.
Ohhh!
Asta numesc eu ceva amuzant.
M-ai văzut pe două roţi?
Pot să te învăţ asta, Vincent.
Julius, dă-mi voie să-ţi spun nişte chestii despre America.
Nimeni nu apreciază un nătărău inteligent, clar?
E', ce zici de asta?
Ambrozie pentru îngeri sau catran pentru satan?
Catran.
- Ştii ce iubesc eu, mai mult, la Vince? - Ce?
Că-i o forţă a naturii.
- Eşti nebună. - Nu, nu sunt.
Poezia pe care pretinde el c-o scrie sunt versurile de la cântece uitate.
Ştiu. Geez, tu crezi că eu nu ştiu...
- Nu cred că ştii asta. - Ei bine, ştiu.
E o chestie de stil. Felul în care îşi exprimă eul.
Şi o face chiar dacă nu e conştient.
- Vince e un romantic pur-sânge. - Nu mai pot să ascult inepţia asta.
N-asculta, fiindcă dacă ai avea un iubit cum am eu...
i-ai face o prăjitură, el te-ar iubi...
şi tu ai cădea pe spate.
- Ah! - Iertaţi-mă.
Pe mine să mă iertaţi.
Nu e rea deloc.
Nu ştiu dacă revistele astea...
conţin asemenea lucruri înăuntru, în interior.
Nu ştii? Da' de unde vii? De pe-o insulă pustie?
Am locuit pe o insulă tropicală din sudul Pacificului.
Cam 550 km la sud - sud-vest de insulele Fiji.
Am sosit ieri şi deja mi-am găsit fratele.
Fratele tău?
Da.
Frate geamăn, Vincent.
- Gemeni? - Vince!
- Linda. - Hi.
Arăţi mişto de tot în lumina asta.
- Zău. - Pe bune?
Hi. Cine e băiatu' ?
Fratele lui Vincent.
- N-am ştiut că ai un frate. - Nici io.
Vă cunoaşteţi?
Să-ţi fac cunoştinţă cu aceste minunate doamne.
- Ea e Linda. - Hi.
- Hello. - Drăgălaşa ei soră, Marnie.
Surori?
Gemene?
Eşti sigur că băiatul ăsta e normal?
Este. Mă ajută mult.
Nu e din oraş, recuperatorul meu.
Ok, mă bucur că v-am văzut.
Dau eu de tine mai încolo.
Mă bucur că v-am văzut. Dau eu de tine mai târziu.
Oops!
Conduc numai de o oră.
- Linda e prietena ta, nu-i aşa? - Oarecum.
- Da şi Marnie ţi-e prietenă? - Marnie?
Lui Marnie îi cad greu la stomac. Da' te place pe tine, în schimb.
- Pe mine? - Îhî.
- De unde să mă cunoască ea. - O să-i dăm ocazia.
Vezi tu, femeilor le plac bărbaţii...
cu mister şi meandre.
Ţine-le la picioarele tale.
- Asta le excită foarte tare. Înţelegi ce vreau să spun? - Nu.
- Îţi plac femeile? - Oh, aşa de mult.
Sunt stranii şi sensibile.
Manifestă compasiune.
Am un deosebit respect pentru femei.
Mă' tu eşti virgin!
E o chestiune personală.
O stă' douăj'dă kile dă virginitate.
E-n regulă. Există ceva...
Asta e doar una din chestiile alea.
Oh, Julius. Puiuţu' meu de pisic.
Aşa un pui. Te-am lăsat de izbelişte, ă?
Gata, nu mai fac. Ha' la tata.
Ăsta-i un dulce de pisicuţ. Ăsta-i bombonica de Julius.
Gata, gata, uite ce-i dă tata.
L-ai numit pe pisic Julius?
Tot secretu' stă în vinete parmezan şi multă brânză.
- O băgăm aici. - Cât mai multă brânză?
Păi, da. Cu cât mai multă, cu atât mai bine.
A pornit.
Probabil că acolo cultivai legume în propria grădină...
şi pescuiai în lagună, da' aici, pe continent...
dă-i cu chimicale.
Asta e... Gata.
Bucură-ţi ochii. Cina e servită.
- mmm. - Daa.
- Ahhh! - Ahhh!
Papilelor, bucuraţi-vă de gustu' ăsta!
Stomac, atenţie: vineee... !
- Julius! - Oh, Îmi place foarte mult mâncarea la microunde.
- Mm-mmm! - Mmm!
Acu', o să te-ntreb de-a dreptu'.
Unul din taţii noştri a fost un faimos fotbalist?
- Da! - Iar altul era...
- fizician la M.I.T. ? - Da, a luat Premiul Nobel.
Pe bune! Toţi taţii noştri au fost mahări.
Şi mama...
era ca ... superwoman.
Dar ea n-a rezistat la... livrare.
Eu am fost trimis la orfelinat...
iar tu ai fost crescut într-un paradis tropical...
de un cercetător care te folosea la studiile lui...
da' pe daiboj, fincă tu n-ai nevoie de biştari.
Am uitat ceva?
Eu cre' că e dă bază să ne căutăm taţii.
Adică geniile alea, cum zici tu, care au contribuit...
la cocktailu' ăla de spermă.
De ce eşti tu atât de imatur?
Ai habar, de câte ori am auzit eu braşoave de astea?
E visul oricărui orfan.
Părinţii mei adevăraţi erau bogaţi...
şi frumoşi.
Da' a fost o mânăreală în spital...
şi m-au schimbat cu alt plod.
Da', într-o zi, o să auzim un ciocănit în uşă...
şi o să apară ei...
cu braţele deschise, "Scumpi.
"Boţu' meu de aur. N-am ştiut.
Ce putem să facem pentru tine?"
Să-ţi zic ceva, pentru binele tău, Julius.
E băşcălie.
Uite, am manglit asta din dosaru' meu de la orfelinat.
Ţine. Citeşte şi bagă lacrima.
"Stimată soră Anderson, la cererea dvs. în beneficiul orfanilor...
- în cazul Vincent Benedict ajutorul a fost interzis". - Auzi, interzis, ptiu.
"Potrivit informaţiilor noastre, mama sa nu a decedat...
- la naştere". - Nu e moartă.
"Deţinem adresa ei curentă...
172 Canyon Glen Drive, Los Angeles".
Vincent, în acest caz, se pare că e vorba de un simplu abandon...
şi, de aceea, nu poate primi ajutor.
Aşa e, Julius. M-a abandonat.
Scrisoarea e scrisă acum 30 de ani.
Când noi aveam 5 ani.
Mama noastră n-a murit la naştere!
Ai ştiut în tot acest timp, unde e...
şi nu te-ai dus s-o vezi?
Nu ştiu nimic despre maică-ta, "Miss Perfect, 1952"...
dar mama, care era o nasoală, e încă în viaţă...
Şi sper s-o ia dracu'.
După ce m-a aruncat o dată.
N-o să-i dau ocazia s-o mai facă şi-a doua oară.
Dacă ne-au minţit, pe noi, în toţi aceşti ani cu privire la mama...
poate au minţit-o şi pe ea. Trebuie s-o găsim.
- Mergem la adresa asta. - Faci ce vrei.
- Eu am o indisponibilitate de fonduri.
- Alo. - Hei, Vince, Nu te-am uitat.
Dacă nu ieşi mâine cu marafeţii, atunci...
Atunci ce, o luaţi în mână...
Nu, venim.
Testele la temperatură joasă au dat deplină satisfacţie.
- D-le Garfield, e cineva... - Nu acum.
- Cine eşti? - Webster.
- E ok! - Christ! N-am crezut niciodată că vei veni aici.
Nu ne gândeam la o întâlnire.
- Nu vă gândeaţi... - Încercând să mă duc, cu maşina, în Texas.
Am găsit mănuşile. Am găsit ochelarii.
Am găsit pălăria.
Dar, n-am mai găsit maşina.
Maşina era acolo. Cu marfa în portbagaj.
Instrucţiunile erau pe casetă.
Vrea mai mulţi bani. Asta e problema.
- Vrea mai mult. - Ei, ei. Să vă explic.
Stai jos.
Am o reputaţie bine stabilită.
Oamenii au încredere în mine.
Ei ştiu că, orice-ar fi, eu livrez marfa...
şi totdeauna, vin înapoi cu banii.
Profesional, asta e ceva foarte rău pentru mine.
- E o porcărie. Maşina era acolo. - Aşa e.
Funcţionarul de la parcare credea că mergem în Hawaii.
- Funcţionarul? - I-a plăcut foarte mult maşina.
Aveam pantaloni scurţi ca să părem turişti.
Acum bag de seamă...
că, în peste 20 de ani de serviciu, nici unul dintre clienţii mei...
nu mi-a văzut faţa.
Da nu cred că asta e o problemă!
Nu, nu!
- Hi. - Hi.
- Scuză-mă, ai putea să-mi spui cine locuieşte aici? - Bunicule...
domnul vrea să vorbească cu tine.
Mulţumesc.
Bună ziua.
Bună, te pot ajuta cu ceva?
Sunt teribil de jenat că vă conturb petrecerea.
Ştiu că pare straniu...
dar, caut pe cineva, care a locuit aici, cu mult timp în urmă.
Mary Ann Benedict.
Era mama mea.
Eşti fiul lui Mary Ann?
Parca-i fi tu bunicule.
Puiule, de ce nu te duci tu înăuntru...
s-o ajuţi pe bunica la bucătărie?
Tată...
Oh... nu!
- Tehnic, însă, e posibil. - Tată!
Tată!
- Stai un pic! - Tată! Tu eşti!
E o surpriză formidabilă.
Tată, e de necrezut. Nu-ţi închipui...
Hai să bem ceva. De unde vii?
Unul dintre taţii mei! Nu ştii ce înseamnă asta pentru mine.
Ei, Mr Webster, Sper că-ţi place maşina...
pe care am ales-o pentru mica ta excursie.
Când ajungi aproape de Houston, suni la 713-555-0342...
şi întrebi de Beetroot McKinley.
El o să-ţi procure o valiză pentru marfa din portbagaj.
Mulţumesc.
Mary Ann Benedict.
N-am rostit, cu voce tare, acest nume timp de 30 de ani.
Mama ta a fost...
o femeie excepţională.
Visez uneori la ce minune ar fi fost dacă m-aş fi căsătorit cu ea.
De ce n-ai făcut-o?
I-am cerut-o, dar m-a refuzat.
Spunea că se teme...
să aibă alţi copii.
Ştii, i s-a spus că tu ai murit la naştere.
Cine i-a spus că noi am murit?
Mitchell Traven, tipul din imagine.
Conducea experimentul din partea guvernului.
Lucrează şi acum într-un laborator de genetică la Los Alamos, New Mexico.
Trebuie să-i fac o vizită.
Fii atent cu el.
E un cap-pătrat, dacă înţelegi ce vreau să spun.
Cap-pătrat?
Nu, nu înţeleg.
Dar mă străduiesc.
- Mă interesează timpul pe cadru.
E pe linia mea particulară, scumpo. Mă ocup eu.
Băieţi, iertaţi-mă.
Beetroot McKinley la telefon. Cu cine vorbesc?
Păi, Webster.
Sun din California. Se întâmplă să am ceva...
Nişte marfă, de care, poate, aveţi nevoie.
Păi, adă-mi-o, fiule.
Dă-mi ocazia să te fac bogat.
Să vedeţi, domnu' Beetroot...
e vorba de cât de bogat...
asta vroiam eu să discutăm.
Fiule, nu încerca o renegociere cu bătrânul Beetroot.
Atunci ascultă, Beetroot...
dacă nu putem renegocia, ne uscăm şi murim.
Aşa că nu se poate altfel, Mr Beetroot...
eu nu livrez un blestemat de Cadillac...
până nu sunt sigur că-mi iese, d-aici...
un profit de 20.
20! Păi eşti un mic rahat de porc-măgar-câine turbat!
Ţi-ai pierdut minţile alea de animal nesătul!
- Bănui că e niţel prea mult pentru tine. - Păi cum!
Sunt băiat de gaşcă. Ce zici de 15?
- Înţelegerea a fost 5! - 5?
Io zic că s-ar putea şi mai sus de 5.
Dacă tu crezi că se poate mai sus de 5 milioane de dolari...
atunci, ia-i, fiule, ia-i.
Beetroot, Ne vedem la Houston.
Până la urmă, obrazu-i obraz.
Trebuie numai să mă împac, în sufletul meu, cu oferta ta.
Foarte bine.
5 milioane!
5 milioane de dolari!
5 mil-l-lioane dolari!
5 milioane dolari!
5, 5 milioane de dolari!
5 milioane dolari!
5 m-m-milioane!
Aştia sunt bani gheaţă, purcoi.
Uau!
Ascultă ce lucru uluitor s-a petrecut, Vincent.
- M-ai băgat în toţi sperieţii. - L-am întâlnit pe unul dintre taţii noştri.
Mi-a vorbit de un om din New Mexico...
- unul care, probabil, ştie unde e mama. - Oh, fain! Da!
- Ascultă, ea nu te-a abandonat. - Nu?
Înţelegi ce vreau să spun? Nu te-a abandonat.
- Pur şi simplu, ea n-a ştiut că te-ai născut. - Oh!
- I-au pus că eu am murit. - Faci băşcălie?
Vezi, Julius, sunt cam grăbit.
- Ţi-aminteşti de Sammy, ăla care mi-a dat maşina asta? - Da.
Îl ţii minte? Ei, vrea să i-o duc la Houston.
- Aşa c-o să fiu plecat vo 2 zile. - Houston?
Hous...
- Hou... Nu! - Ştii ceva?
New Mexico e pe drumul spre Houston.
O mulţime de locuri sunt pe drumul spre Houston.
Stai în casă, dă telefoane.
Renunţă la alte chestii. Foloseşte avantaju' că ai un frate.
Trebuie să-l vedem pe, Traven, în New Mexico.
- Nu, nu trebuie să-l vedem pe tipu' ăsta. - Ba da!
Şi am să vin cu tine.
Mergem să-l vedem pe omu' ăla.
- Fac un duş. Îmi iau bagajul. - Ia-l, ia-l.
Fii pregătit!
Te aştept aici, frate.
Aici e o menajerie!
Stai, stai.
- La mulţi ani, Vince. - Oh.
- La mulţi ani, Vince. - Doamne.
- Da' nu mai e ziua mea. Mai bine mai târziu, decât niciodată.
Ia uite ce-a făcut Marnie pentru Julius.
- Tu le-ai copt? - Da. Julius e pe aici?
- Face un duş. - Mă duc să-i duc astea.
O-o-o-o!
- De unde ţi-ai tras aşa o maşină? - Sammy. Îl ştii pe Sammy.
- Unde te duci? - Înăuntru. Vrei o cafea?
Pleci undeva şi nu treci măcar să-ţi iei rămas-bun.
♪ Scoate jegu' şi gunoiu' ♪
♪ Şi-o să-ţi dau bani cu purcoiu' ♪
♪ Dacă nu râneşti podeaua ♪
♪ N-ai să mai asculţi maneaua ♪
♪ Iacă, iacă, iac-aşa... Nu mai zic şi altceva ♪
Marnie!
Iartă-mă, făceam un duş.
Cânţi bine...
Am făcut nişte prăjituri.
- Prăjituri? - Cred că n-a fost o idee prea bună.
De loc. Tocmai la aşa ceva mă gândeam.
- Ar trebui să pun ceva pe mine. - Scuză-mă, am să mă întorc.
Linda şi cu mine am venit fiindcă ea i-a făcut un tort...
- de ziua lui. - A fost şi ziua mea.
Oh, da, e-adevărat.
Doar sunteţi gemeni.
Mamă!
Uau.
Ce e asta?
Habar n-am, da' e o avere.
- O avere? E grozav! - Păi!
Iertaţi-mă!
Nu vă culcaţi cu el nu-i împrumutaţi niciodată bani...
nu credeţi o iotă din ce vă spune! E un sfat gratuit.
- Neaţa, Agnes. - Vince?
I-am curăţat, o dată, ţevile. Hai să bem o cafea.
Vincent, Vin şi eu cu tine.
Linda, nu, nu poţi să vii cu mine.
- Ba da. - Nu, nu vii.
Poţi să fii ucis, să mori şi eu să nu ştiu ce sa-ntâmplat.
- Nu! - Să nu mai spui "nu" încă o dată...
- Atunci, am să spun la toată lumea... - Gura! Tacă-ţi fleanca!
Bine, bine. Oh, Doamne.
Bine, mergi.
Da' să nu-i spui lu' Julius ce ie-n portbagaj.
El crede că mergem să ne descoperim strămoşii...
Ceva ca-n "Rădăcini" sau p-acolo. All right?
- Ce zici, de asta, e bună? - Arată bine.
E foarte bine că n-ai luat pantalonii de la el.
- Marnie, ghici ce facem? - Ce, Linda?
Vince tocmai ne-a invitat să mergem, cu el, în New Mexico şi Texas.
Formidabilă idee.
- Vincent, e adevărat? Mergem cu toţii? - Îhî.
M-am gândit că ar fi mişto să ne înghesuim în maşină...
şi să petrecem câteva zile pe şosea.
Marfă, cămaşa asta.
- Mă simt perfect. 100% bumbac. - Da, respiră pielea.
E ok. Hai.
În regulă. Hai, Linda.
Oh, aş putea să stau în faţă cu Vincent?
- Sigur. - Mersi.
Ia să vedem.
Cred că unul dintre astea.
Iertaţi-mă, e prima mea zi de lucru aici.
O zi bună.
Ei, unde găsesc persoana asta, atât de specială...
Mr Vince Benedict?
Bun, ce avem aici?
Ce pisoi drguţ.
Unde e tăticu' tău?
Da, da, da. Mulţumesc foarte mult.
Deschide, Vince. Ştim că eşti acolo.
Hai, nu vrem decât să discutăm puţin.
Howdy!
Cine eşti?
Asta nu prea contează, nu-i aşa?
Tocmai hrănisem pisica, şi eram pe plecate.
Te-am întrebat ceva.
- Da, voi cine sunteţi? - Suntem fraţii Klane.
Ăsta e Burt, el e Morris, şi eu sunt Bob.
- Un clan deosebit. - Fără diversiuni.
Vă rog să mă iertaţi, dar dvs. îl căutaţi pe Vince Benedict.
- Corect. - Sunt eu Vince Benedict?
Aşa că ce contează cine sunt?
- Arde-l, Bobby! - Daa.
Hei! All right.
Fraţii tăi par să aibă nişte probleme cu picioarele.
- Poate fi contagios. Bye, bye. - Au! Au!
Ou! Ou! Ou! Ou!
- Să chem un doctor? - Au!
Îl chem pe doctor.
Iartă-mă, ţi-am rupt cămaşa. Nu ştiu ce s-antâmplat.
Nu-i nimic.
- Julius! - Ce e?
- Eşti alergic la ceva? - Nu.
Atunci de ce ai umflăturile astea pe tot corpu' ?
Eşti umflat tot. Parca-i fi gata să explodezi.
Pune o cămaşă pe tine. Sunt femei şi copii pe aici.
Iar din spate e mai rău decât din faţă.
- Parcă e harta Dakotei de Nord. - Eşti aşa de amuzant, Vincent.
Asta pentru tricou şi sandviciuri.
- Născuţi pentru a fi răi. - Ăştia suntem noi.
Ooh, eşti de speriat.
Linda.
Linda!
Ei, ce ziceţi?
- Să ne distrăm. - E primul lui tricou.
- Scumpi, dulceaţă. - Ă?
Ia vezi dacă poţi obţine, pentru noi, o cameră cu un pat împărătesc?
- Just. - Trebuie să ne cazăm. Ne vedem aici.
- Ok. - Pa.
Mie nu-mi trebuie un pat imperial. Dorm, întotdeauna, pe podea.
Uh, Nu ştiu, Jules. Sper să fie o idee bună.
Hai.
Acu', te rog să-mi promiţi ceva.
Dacă profesoru' Traven n-a auzit niciodată de...
ştii tu, de mama de noi, gemenii...
de toţi taţii noştri sau de experiment...
nu mai insişti.
Tot ce vreau e ca el să ne spună adevărul.
Nu ştiu cine sunteţi şi nici despre ce vorbiţi.
Ieşiţi, naibii, de aici până nu chem paza.
E, asta a fost. Spre Houston.
- Ne minte! - Las-o aşa, ai văzut că vorbea de pază.
Pentru prima dată în viaţă, mi-am ieşit din fire!
Julius, nu-mi face asta. Am o maşină de livrat.
Ultimul lucru care îmi trebuie e să mă-ntorc la pârnaie.
- Îl fac eu să ne spună adevărul. - Nu!
Asta e mama. Ăştia sunt cei 6 taţi.
Ăsta e Werner. Şi, aici, dvs.
- Să discutăm. - Totul e ok, Dr Traven?
Um, da. E-n regulă.
Mă ocup eu.
Ei bine, Vincent...
ai ieşit exact cum mă aşteptam.
Cum de ai scăpat din închisoare?
De unde-mi ştii numele?
Fiindcă, eu ţi l-am pus.
Am sigilat uşa asta, la o zi după naşterea voastră.
Hai, intraţi. Asta vroiaţi să vedeţi.
Desigur, tu ai apărut primul.
Nu-l mai aşteptam pe...
el.
Asta e, ăă...
aici făceaţi lapte bătut.
Nu făceam lapte bătut.
Cream aici cea mai dezvoltată fiinţă umană pe care lumea o cunoscuse.
Dar, în locul unui singur copil perfect...
- Mama ne-a avut pe amândoi. Un fel de-a spune, mama! - Greşit!
Embrionul a fost divizat în două, dar...
dar nu în părţi egale.
Tot ce a fost pur şi puternic s-a dus la Julius.
Şi toate impurităţile rămase...
au mers la ceea ce vezi în oglindă în fiecare dimineaţă.
Ooo. Spui că eu sunt o impuritate?
- Nu-i adevărat. - Stai, Julius.
Zici că eu sunt un gunoi? Nu sunt bun?
- Greşeşte. - Uită-te la el.
Susţii că sunt ceva de aruncat?
Tu n-ai puterea mentală de a înţelege asta...
iar eu nu mai am timp. E finita la commedia.
Hei, cap-pătrat.
Spune-ne unde e mama noastră.
Um... Whispering Pines.
O colonie de artişti, la 320 km nord de Santa Fe.
Dacă mă minţi, am să mă-ntorc.
Hai, lasă, lasă.
Viaţa mea - o murdărie de dat la closet...
Nu, Vincent. Viaţa ta deabia acum începe.
Sunt un gunoi genetic.
Suntem gemeni. Fundamental, suntem identici.
Julius, înţeleg că ăsta e un subiect care te atinge...
dar nu arătăm la fel, acţionăm diferit...
nu vorbim la fel, ne îmbrăcăm altfel. - Ştiu.
Păi, dacă suntem atât de la fel, cum naiba de suntem atât de diferiţi?
Avem 6 taţi.
Suntem diferite părţi de la o mulţime de oameni.
Mda?
Nu uita. Eu am fost dus pe o insulă paradisiacă.
Iubit, protejat, educat.
Iar tu n-ai avut nimic, Vincent.
Nimeni nu te-a iubit, nu ţi-a arătat încredere nu te-a încurajat.
Tot ce ştii, ai învăţat singur...
tu eşti propria ta creaţie.
Vezi, Vincent...
tu eşti partea care lipseşte din viaţa mea.
Aşa cum eu sunt partea care-ţi lipseşte.
Când o vom găsi pe mama...
vom umple ceea ce-i lipseşte ei.
Şi nu vom mai fi niciodată singuri.
Putem fi o familie.
Familie?
Da.
Adică, în jurul pomului de Crăciun...
şi la masa de Ziua Recunoştinţei?
şi o casă adevărată...
unde să fii, oricând, binevenit.
Oricând?
Chiar şi când ai fost rău.
Oh, sigur, sigur, da.
Da, da, ooh.
Da, um-mm. Oh, ia uite.
- Crezi că e absolut necesar? - Sigur e necesar.
Nu pot să mă prezint mamei, arătând ca un crescător de capre albanez.
Îţi trebuie haine.
- Eu mă simt bine în felul meu. - Da' tu arăţi ca...
- Bună ziua, vă pot ajuta cu ceva? - Arăt eu că-mi trebuie ajutor?
Aici e problema. Trebuie să îmbrăcăm o statuie.
- Arăt bine? - Tu arăţi mai bine. Ţine-o tot aşa.
Ştii ce trebuie să facem, Jules?
Să lucrăm niţel stilul de mers.
Eşti o ţâră ţeapăn. Ai văzut "Frankenstein" ?
- Am citit cartea. - Asta nu ajută.
Când mergi, păi trebuie să pluteşti ca şi cum ai merge pe muzică...
da' nu pe un marş militar.
Ştii cum, ca Aretha Franklin şi Otis Redding...
sau Wilson Pickett, o pereche de albi.
- Cam aşa? - Da. Sus! Asta e.
- Aşa, liber! - Oh, îmi place foarte mult.
Am ceva pentru tine. I-ancearcă ăştia.
- Ochelari de soare? - Ia te uită la el.
Asta-i situaţia. Ia uite. Păi, da!
Asta e. Da!
- Whoops! - Whoa!
- Sunt cool acum? - Ghiaţă, nu alta.
Pentru moment, doar o briză uşoară.
♪ Noapte... ♪
♪ Noaptea asta e a ta ♪
♪ Nu-i a mea şi nici a sa ♪
♪ Şi orice s-ar întâmpla ♪
♪ Ţine-ţi strâns iubita ta ♪
♪ Şi fă-i numai ce vrea ea ♪
♪ Noaptea asta e momentu' ♪
♪ Să-ţi arăţi tu sentimentu' ♪
♪ Este, frate, noaptea ta ♪
♪ N-o pierde şi n-o lăsa ♪
♪ Este noaptea ta, a ta ♪
Păi, da, frăţioare, asta-i noaptea ta!
♪ Du-te, frate c-o iubită ♪
♪ Şi fă-i fapta cuvenită ♪
Mă enervezi!
- Bun, eşti nervos. - Trebuie să mă ajuţi.
- Cum? - N-am mai fost niciodată la o întâlnire.
- Ia-o uşor. - Dar, nu ştiu ce să fac.
Găvăreală, vrăjeală. Iei două băuturici.
♪ Frate, ţine-o strâns la dans ♪
♪ Şi plutiţi într-un balans ♪
Tu dansezi?
- Oh, probabil tu n-ai făcut-o niciodată, aşa e. - Nu.
Oh, bun, fii atent.
All right.
Mai întâi de toate, Jules...
să n-auzi de disco.
- Deci? Nu disco. - Nu disco.
Eu, când vreau să vrăjesc o pipiţă, romanţă de...
O iau la vals.
- Vrei să spui, ca Strauss? - Păi.
Se topeşte în braţele tale.
Hai să învăţăm poziţia de dans.
Îţi dau nişte ponturi.
- Îţi sunt foarte recunoscător. - Hai încoa'. Să-i dăm drumu'.
Sper că nu se zgâieşte fo unu' pe geam acuşica.
Bagă mare. Pornim.
Puneţi picioarele lângă ale mele. Gata. Zburăm.
Lângă picioarele mele...
nu pe ele. Mulţumesc foarte mult.
- Iartă-mă, Vincent. - Eroare din greşeală.
Apucă-mă de mână. Hai.
Uliuliu! Ah! Mai uşor!
- Uşurel. Mai lasă şi sângele să treacă prin degete. - Oh, mai uşor?
- Uite aşa. Asta e, relaxat. - Sunt nervos.
Ok, un, doi, trei. Un, doi, trei.
- Un, doi, trei. - Un, doi, trei.
- Nu, nu.
- Un, doi, trei. - Vezi ce faci cu dantura?
Nu-i sparge. Dinţii îţi mai trebuie.
Nu strânge dinţii.
Relaxează fălcile.
Acu' încearcă să numeri fără să dai din buze.
- Un, doi, trei. - Un, doi, trei.
Vezi? Asta e. Nu, nu lupţi cu un mistreţ dezlănţuit...
500 km sud, sud-vest de Fiji.
♪ Chiar de-aş muri în acest vals ♪
♪ Tot nu aş renunţa la dans ♪
♪ Cum zic englezii o "romance" ♪
♪ N-am prea avut ♪
♪ Nici n-am putut ♪
♪ Şi m-a durut ♪
♪ Dar, aş muri pentru-acest dans ♪
♪ Îmi pare prima mea "romance" ♪
♪ Ai apărut c-un contradans ♪
♪ Înger sublim ♪ - Bravo, Jules.
♪ Nu ne oprim ♪
♪ În dans pornim ♪
♪ Tu sufletul mi l-ai umplut ♪
♪ Şi niciodată n-am putut ♪
♪ Să-ţi spun ce bine-am petrecut ♪
♪ În acest dans ♪
♪ Prima "romance" ♪
♪ Din viaţa mea Şi-a ta ♪
Yeah!
♪ Mă simt ca într-un soi de trans' ♪
♪ Atunci când suntem noi în dans ♪
Ţine-o aşa, Jules!
Ahhh!
Ştiaţi că berea exista deja în Egiptul Antic?
- Oh, aşa? - Nu.
De fapt, asirienii sunt cei care au descoperit berea.
Egiptenii au adăugat numai procesul de fermentare cu malţ.
- Ştii o mulţime despre bere. - El ştie despre orice.
Totul numai din cărţi. N-am băut niciodată bere până azi.
Totul teoretic, nimic practic. Asta e istoria vieţii mele.
- Aaaa! - O să schimbăm asta complet.
Nu-i aşa, Marnie?
- Marnie. - Ce e?
Tot mai arăt ca un căcat?
Scuzaţi-mă dar trebuie să ud grădina.
Iertaţi-mă, o să verific dacă nu trebuie să ud grădina.
Frumoasă lovitură.
Woo-hoo! Ooo!
A ţâşnit la amândoi o dată; e clar că suntem gemeni.
Da, adevărat. Iuu-huu!
Hei, Jules. Marnie e-ncălzită, puiule.
Asta a noaptea ta norocoasă. Mă pricep.
- Nu cred că Marnie mă place. - Faci băşcălie? E fleac.
Fructa asta e coaptă. Eşti nervos...
fiindcă e prima dată. Absolut normal.
Crezi?
Şi tu ai fost nervos, prima dată?
Aveam 12 ani şi ea era călugăriţă. Ţi-nchipui momentu'.
Uau!
Hai, dă-i.
- Cum? - Dă-i, trage.
Oh, dăi, trage.
Julius...
ştii...
Julius, trebuie să admit că...
de când ne-am întâlnit...
viaţa mea a mers din ce în ce mai bine.
Şi a mea, la fel.
Sunt aşa de fericit, Vincent.
Uneori, simt aşa, că aş vrea să...
- te ridic în braţe şi să te strâng... - Aoleo!
şi să strâng, să strâng.
E frate-miu.
Tre' să ne lăsăm de bere, Julius.
Ai spus cuiva că suntem la Santa Fe?
Am sunat la slujbă şi le-am spus că lipsim câteva zile.
Am uitat să-ţi spun că suntem urmărite.
- Oh, nu. - Urăsc slujba aia.
- Foarte drăguţ şefu' vostru, că ne-a spus unde vă putem găsi. - Oh, nu.
Salut, fetelor, vă deranjează dacă stăm puţin cu voi şi ascultăm muzică?
Fraţii Klane. Ce neplăcută surpriză.
Vince, asta a întrecut nivelul...
- unei simple găinării. - Nu ne place să fim împuşcaţi.
Împuşcaţi? Cine a tras?
- Ce vreţi? - Vrem să-l ducem pe Vince...
- în parcarea de afară şi să-l omorâm. - Ohhh, ouuu!
Nu găsiţi că exageraţi niţel?
Hai.
Să nu te-atingi de el.
Ohhh!
Auzi, uriaşule.
Nu cred că vrei s-o rănesc pe dulcea domniţă?
Te-ai mişcat prea repede.
- Cum? - A doua regulă într-o criză:
Uh-oh. Începe iar cu chestiile alea deştepte.
Dacă alegi cacealmaua...
trebuie să fii pregătit s-o susţii.
Asta nu-i o cacealma.
Ei sunt verii mei, Sam şi Dave.
Ia luaţi asta.
Sunt foarte mândru de tine. Îmi place cum dai în popor.
Ai stabilit o mulţime de reguli, Jules.
Ce mai zi.
Mai întâi, am vizitat locul naşterii noastre...
apoi, am cumpărat haine noi.
Avem o frapieră plină cu gheaţă şi o minune de sticlă cu vin.
- Apoi, am dansat vals. - Aşa a fost.
- E prea frumos. - După aia, am intrat în luptă.
- Avem camera asta frumoasă. - Perfect. Da, e frumoasă.
Viaţa nu poate oferi mai mult.
- Ba da, poate. Noapte bună. - Unde te duci?
Trebuie să-i ţin de urât Lindei şi poate să-i citesc o poveste.
O să-i scot scufiţa roşie. Nu mă aştepta.
♪ Noaptea asta e a ta ♪
♪ Nu-i a mea şi nici a sa ♪
Oh, Vincent, te-ai închis pe dinafară.
Ăăă...
- Marnie. - Hi.
- Vince şi Linda vor să fie singuri...
aşa că mi-e teamă că va trebui să înnoptez aici.
- Vrei să spui că vei dormi aici? - Îhî.
În care pat pot să dorm?
Oricare.
Eu obişnuiesc să dorm pe podea...
- Noapte bună. - Noapte bună.
Julius.
- Noapte bună. - Noapte bună.
- Oh, nu. - Ce e?
- Care-i problema? - Patul e prea tare.
Te superi dacă împart podeaua cu tine?
Mă ispiteşti, nu-i aşa?
Puţin.
Ce-ar trebui să fac?
O rezolvăm noi.
- Oh, Vince. ♪ Noaptea asta e a noastră ♪
De ce faci asta acum?
Mama nu m-a văzut de mult.
Vreau s-arăt cât mai bine.
♪ Noaptea asta ♪ - Mama ta te va iubi, aşa cum arăţi.
Şi arăţi foarte bine.
Ştiu, ştiu, ştiu, ştiu.
Uite aşa. Unu, doi, trei.
Eşti niţel nervos?
27, 28, nu, 29.
- Numa' puţin. - Nouă, zece.
- Linda. - Ce-i?
Ce-ar fi ca ea să fie dezamăgită de mine?
Dacă e dezamăgită, e o închipuită.
Nu-mi dau seama, ce-ar putea să mai dorească o mamă de la fiul ei.
- Ăă? - Ai dreptate.
Ai dreptate, sigur. De ce m-aş îngrijora?
- De ce să mă-ngrijorez? - Habar n-am.
Ai tot ce trebuie.
- N-aş fi putut face asta fără tine, Linda. - Sigur.
Ştii la ce mă gândeam...
că, la întoarcere... - Zi!
Ne-am putea muta împreună.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu, nu.
- Oh, nu, nu. - E nu "Oh, nu."
- Nu e nu, nu, nu, nu, nu. - Nu, nu, nu, nu, nu, nu.
Nu vreau să ne căsătorim, doar aşa...
nu vreau să-ţi aţin calea, n-am nevoie.
Doar să trăim împreună.
Ar fi foarte plăcut.
Linda, ia uite la mine.
Arăt eu ca unu' casnic?
Sunt zărghit dimineaţa, apucat la prânz...
şi sărit noaptea. Sunt o jale.
Ştiu eu cum eşti.
Hai să dormim, ok? Somn.
- Ok, o noapte. - O să fie foarte mişto.
Mâine, mă duc la mama cu cea mai gigea fată. Sunt foarte emoţionat.
- Tu eşti fata aia gigea? - Da, tu, tu.
- Linda, nu mai am pe altcineva. Nu mai am. - Da?
- Doar tu. - Mai bine nu se poate. Ştii de ce?
- De ce? ♪ N-am ochi decât pentru tine ♪
- Sună cunoscut. - Mişto cântec.
Îţi place, ă?
♪ Am ochi numai ♪
♪ Pentru tine she-bop she-bop ♪
♪ She-bop she-bop ♪
♪ N-am ochi decât pentru tine She-bop she-bop ♪
♪ She-bop she-bop ♪
♪ Numai pentru tine She-bop she-bop ♪
E măreţ.
Oh, e minunat.
Ca că nu mai vorbim de valoare.
O chestie ca asta e o avere.
Nu poţi să nu te gândeşti tot timpul numai la bani.
Tot timpul mă pui la punct, Julius.
Am zis numai că mama posedă.
Mă temeam că n-are la bătrâneţe.
Bună ziua, doriţi ceva?
- Da, da, da. - Oh, um, iertaţi-mă.
O căutăm pe Mary Ann Benedict.
Regret, dar nu se poate.
Auzi, venim de departe.
Şi, crede-mă, se va bucura foarte tare, să ne vadă.
Trebui să scrieţi Fundaţiei Benedict, în chestiuni de afaceri.
Regret, o zi bună.
- Fundaţie? - Milioane, Julius.
Mama e bogată. Trebuie s-o vedem.
Buckaroos.
- Hai să intrăm. Tre' să vorbim cu ea. - Pe şest.
- Cum e? - Nu e nimeni. Împingeţi-mă peste gard.
Ok.
Vince? Vince, eşti întreg?
Da, da, ciocu' mic. Haideţi, hai.
Ce zi frumoasă.
Hei, Vincent, nu crezi că aceea e mama?
Se poate.
Nu staţi aşa. Prezentaţi-vă.
Hei!
- Aveţi dreptul să treceţi pe aici? - Uh-oh.
Depinde de ceea ce simţiţi pentru trecători.
Totdeauna încearcă să fie aşa de amuzant?
- O căutăm pe Miss Mary Ann Benedict. - Da.
- E aici? - Da, este.
E aici!
După felul în care aţi intrat, trebuie să chem poliţia.
Nu, nu, nu. Nu doriţi să faceţi aşa ceva.
Asta nu e ceva care vi se întâmplă în fiecare zi.
E mama noastră asta e chestiunea.
- Suntem fii ei. - Gemeni.
Jucaţi comedie.
- Nu. - Nu. Noi...
E o surpriză, nu...
Jucaţi roluri. Urmaţi-mă.
- Suntem pe drumul cel bun. - Ea e.
Iertaţi-mă.
- Am crezut că dânsa e... - Mary Ann Benedict?
Aici e o colonie de artişti. Sunt mulţi pictori.
Haideţi.
Nu mai pot de nerăbdare.
- Da. - O să fie straşnic.
Vedeţi, Mary Ann Benedict n-a înţeles niciodată...
de ce oamenii îi cumpărau picturile.
O scurtă perioadă au fost considerate valoroase.
Ea a folosit banii pentru a cumpăra Whispering Pines.
Pot să vă întreb ceva?
De ce vă referiţi la ea la trecut?
Pentru că...
a plecat dintre noi acum câtva timp.
A plecat...
Păi, tocmai... ne-aţi spus că-i aici.
Spiritul ei e nepieritor aici.
Hai să mergem.
Să plecăm, dracu', d-aici!
Blestemaţii aştia de afacerişti!
Nu vor avea linişte până nu vor face, aici, terenuri de golf.
Dar, cine sunt?
Neruşinaţi. Se pretează la orice.
Îţi închipui ce-au îndrăznit să pretindă? Că sunt fiii mei gemeni!
- Dacă poţi crede aşa ceva! - Cee?
Asta depăşeşte orice limită.
Mary Ann, Îmi pare foarte rău.
Mulţumesc. Nu face nimic.
Uită totul.
Am avut un copil.
Dar, a murit la naştere.
Ar trebui să fii mândru de ea.
Şi-a donat casa, terenul...
şi toate picturile tinerilor artişti.
Linda, arăt eu ca un tânăr artist?
- Tot ce reprezintă ea ... - Eu ştiu ce-a vrut ea, şi de ce e aici.
Nu e nimic de făcut ca să-mi găsesc mama ...
şi nimic de făcut cu banii.
- Asta nu-i adevărat şi tu o ştii. - Rahat!
Linişteşte-te, Vincent. Nu e vina ei.
Uite cine a hotărât să fie pace!
Monstrul din Laguna Neagră.
După tine, eu ar trebui să fiu examinat la cap.
O ocazie care apare o dată în viaţă...
şi, uite-mă căutând o mamă moartă.
- N-am vrut decât să ne adunăm într-o familie. - Familie, uite curu' !
Nu există familie aici.
Nu e nimic aici în afară de mine şi alţi trei rataţi.
De ce dracu', mă iau eu după alţii?
- Nu ştu. - Termină o dată.
Vince!
- Am uşchit-o. - Nu, stai!
Opreşte! Ce ai de gând?
Te porţi ca un copil.
Unde crezi că ai să te duci?
Ne-a lăsat în mijlocul statului New Mexico.
Nu pot...
Julius!
Tu nu ştii...
şi i-am promis lui Vince că nu-ţi spun...
dar, el are-n portbagaj ceva care valorează milioane.
Mi-e teamă să nu fie ucis când va duce chestia aia.
În regulă. Da, Mr Beetroot.
Da, găsesc eu. Da.
Bine, am o hartă.
All right. Ne vedem acolo.
La Houston dimineaţă.
Te aştept.
Ce coincidenţă.
Era prietenul nostru.
Pare că voi face afacerea cu... el.
Regret.
Dar am făcut aceeaşi ofertă.
Doriţi marfa. Contează cine v-o livrează?
Nu, desigur.
Dar, cum ai să-l găseşti?
Îl ştiu pe dinafară.
L-am găsit o dată, o voi face din nou.
Sper. Pa.
Ai grijă.
♪ Frate cu frate ♪
♪ Inima bate ♪
♪ Sufletul arde ♪
♪ Frate cu frate Frate cu frate ♪
♪ Eu n-am ştiut că existai ♪
♪ Tu despre mine nu ştiai ♪
♪ Şi nici un semn tu nu aveai ♪
♪ Că sunt aici ♪
♪ Când eram mici ♪
♪ Ne-au dus de-aici ♪
♪ Dar suntem doi şi unul doar ♪
♪ Părem, dacă te uiţi fugar ♪
♪ Frate cu frate ♪
♪ În piept ne bate ♪
♪ O inimă din două părţi ♪
♪ Asta n-o să găseşti în cărţi ♪
♪ Frate cu frate ♪
♪ Frate cu frate fratele meu ♪
♪ Când sunt la greu ♪
♪ Eroul meu ♪
♪ Eşti tu ♪
♪ Mi-am găsit un frate ♪
♪ Inima îmi bate Uau ♪
♪ Frate cu frate ♪
♪ Când îmi era aşa de greu ♪
♪ Ai apărut, fratele meu ♪
Scuze de întârziere.
- Indicaţiile pe care mi le-aţi dat n-au prea... - Înapoi.
Treci acolo.
N-am armă.
E curat.
Oh, oh. Nu e drăguţ!
Cam e.
- Ai venit singur, neînarmat? - Îhî.
Tu eşti nebunul care a furat maşina?
Cre' că io.
La dracu', n-ai ştiut ce e nu-i aşa?
Nu.
Un sistem revoluţionar de injecţie a combustibilului pentru avioane.
O avere pentru firma care o scoate prima pe piaţă.
Altcineva a făcut invenţia, dar eu o am acum.
Meşteşugul diavolului, ă?
Ce mai aştepţi?
O secundă, Beetroot!
- Credeam că avem o înţelegere. - Avem.
5 milioane de parai!
- Vrei să-i numeri? - Nu, nu.
- Mă duceţi până-n oraş? - Nu-ţi forţa norocul.
Ok. Gata.
Te-am avut, Beetroot. Mulţam!
5 milioane dă dolari! 5 milioane de verzişori!
Ha-ha-ha! 5 milioane!
- Ia să-i vedem!
Uh-oh.
Hei, Benedict!
Nu vreau decât banii.
Dacă mi-i dai, te las în pace.
Mergi! Mergi!
Lasă-l în pace pe fratele meu.
Nu.
Julius.
Nu, nu, nu.
Nu, nu.
Julius, eşti... eşti aici?
Nu. Nu, idiotule.
Nu te enerva.
Urăsc violenţa. În plus, n-am niciodată armă.
Cine eşti?
Uau, uau, uau!
Lasă arma.Îţi dau banii.
Uite-ţi banii. Uite-i aici.
Banii.
Eşti un blestemat de milionar.
N-o să te iert niciodată.
- Deschide-o. - S-o deschid?
Puteai să fii omorât.
- Am încercat să-i distrag atenţia, ca tu să poţi scăpa. - Eu scăpasem deja!
Eram la jumatea drumului spre Brazilia, când te-am auzit!
- Închide-o. - S-o închid?
Deschide-o, închide-o. Deschide-o, închide-o.
- De ce n-ai fugit? - De ce n-am fugit?
Fincă, din cauza ta, am ajuns un blestemat de handicapat psihic...
Benedict!
- Cred că valiza îmi aparţine. - Oh, pardon.
M-a lovit boala asta de-i zice "conştiinţă".
- Nimeni n-a susţinut că e uşor să fii cinstit. - "Nimeni n-a susţinut... "
O să vă tacă fleanca aia odată?
Arată-ne curu', fecior! Ai luat banii.
Ia-i şi aruncă-te undeva, într-un lux exorbitant.
Încearcă Brazilia.
Nu merge aşa. M-aţi văzut la faţă.
Pe care vreţi să-l mierlesc primu' ?
Cuuum..., ne-o tragi după ce ţi-am dat biştarii?
Îi ai.
Stai, ai uitat a treia regulă într-o situaţie de criză.
- A treia regulă? - A treia regulă?
Da, a treia.
Oooh!
- A treia regulă. - Care-i a treia regulă?
Poc!
Ioi!
Hocus-pocus!
Lu' ăsta-i trec multe pân cap.
Mulţumesc pentru că te-ai întors, Vincent.
Suntem fraţi, nu?
- E vorba de familie. - Adevărat.
O familie bogată.
- Una cinstită. - Ceee? Ce?
- O să returnăm aceşti bani. - Nu.
- N-o să-i dăm înapoi. - Ba, da.
- De ce? De ce? - Trebuie, crede-mă.
- Mary Ann? - Hmm?
Ai fi bună să arunci o privire aici.
Ce este?
Mary Ann?
Ce surpriză plăcută.
Mi-ai furat familia.
M-ai minţit, nemernicule.
Linda, îmi pare rău.
Am făcut o mare greşeală îmi pare rău. Iartă-mă!
Tot ce-ţi cer e să-mi dai o şansă.
Ştiu că n-o merit...
Ai dreptate, n-o meriţi sigur.
Vince?
Da, aici Benedict Corporation.
Suntem o firmă de consultanţă... cred că un bazin..
Ceva ca the Rand Corporation.
- Numai repede. - Numai repede.
Mâine la 3:00.
Da, v-am notat.
Noapte bună, Domnilor Benedict.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Asta a fost. Am scris ultimul cec.
Ce ne-a mai rămas din recompensa de 50.000$ ?
După ce-am plătit toate datoriile...
avem exact 12.278$.
- 12.278$. Nasol de tot. - Ce?
Eşti necăjit pentru că te-am determinat să returnezi valiza.
Oh, banii.
Vrei să spui 4 milioane de dolari.
4 milioane de dolari. Numai rosteşte asta.
Spune... patru milioane de dolari.
O grămadă de bănet, Jules.
Vincent... Sunt foarte mândru de tine.
E bun...
păi şi eu sunt niţel mândru de mine însumi.
Nu e minunat să fii un om cinstit, aşa pentru schimbare?
Mă simt minunat ca băiat cinstit!
Şi tu eşti un băiat de aur. Te-ai întors tu pentru mine, ă?
- Totuşi, şi tu ai furat o maşină. - Am împrumutat-o.
Am dus-o înapoi a doua zi. I-am explicat omului.
Un fost cowboy.
Scuzaţi-mă! Sunt...
Oh, Doamne. Nici acum nu ştiu care e unul şi care celălalt.
Iertaţi-mă. N-am ştiut.
Vedeţi, n-am crezut povestea voastră.
Cine putea crede o asemenea nebunie?
Am fost minţită în toţi aceşti ani.
Şi pe voi v-au minţit.
V-aţi descoperit unul pe altul.
Acum, m-aţi găsit şi pe mine.
Mamă?
Mamă!
Mama!
Oh, Mama!
Bine.
Bilete?
Mulţumesc. Va fi minunat.
Nu-mi vine să cred cât de asemănători sunt.
Da, e o zi foarte frumoasă.
♪ Uniţi la bine şi la rău ♪
♪ Mm-mm, Uh-huh ♪
♪ Când gemeni sunteţi, tot mereu ♪
♪ Miracolul fără sfârşit ♪
♪ Voi l-aţi simţit, da, l-aţi simţit ♪
♪ Zâmbet şi plâns chiar câteodat' ♪
♪ Plăceri şi rele câte-au stat ♪
♪ În calea voastră, v-a păsat ♪
♪ De celălalt, ca chiar de voi ♪
♪ Că sunteţi doi, da, sunteţi doi ♪
♪ Sunteţi legaţi, vă ajutaţi ♪
♪ În toate sunteţi chiar ca fraţi ♪
♪ Fraţi gemeni, nu obişnuiţi ♪
♪ Da ♪
♪ Şi-atunci, de ce vă chinuiţi ♪
♪ Să spuneţi: "Frate, te iubesc" ♪
♪ Cu tine, viaţa-mi împlinesc ♪
♪ Noi împreună, amândoi ♪
♪ Puterile-nmulţim cu doi ♪
♪ Şi bucuriile la fel. ♪
♪ Puţini, de-aici, să zică pot ♪
♪ Că sunt ca noi un tot şi tot ♪
♪ Ce facem noi e un dublet ♪
♪ Şi-aş face, parcă, un cuplet ♪
♪ Cu gemeni şi cu lumea lor ♪
♪ Ah, iaa ♪
♪ Când geamăn eşti, oglindă ţi-e ♪
♪ Un chip asemenea cu ce ♪
♪ Ah, ia ♪
♪ Mereu ai vrea să vezi ♪
♪ Mm-mm, Uh-huh ♪
♪ Geamăn nu e ceva banal ♪
♪ Miracol fără de final ♪
♪ Gemeni ♪