UNCHIUL BUCK
Traducerea şi adaptarea: demonseye Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Ia-ţi geanta de pe masă. Oamenii mănâncă acolo.
Mănâncă din farfurii.
Nu mă lua cu porcării, Maizy.
Eu doar repet. Tu ai spus "porcării".
- Cuvântul "porcărie" nu are nimic rău. - Serios? Parcă era înjurătură.
- Nu, te referi la "rahat". - Cum să nu.
Vrei să fii atent?
M-a alergat unul dintr-a şasea pe bicicletă şi fugeam.
Când am obosit şi am căzut, m-a zgâriat cu pantoful.
- Mulţumeşte-le părinţilor pentru asta. - De ce?
Au avut ideea strălucită să ne mutăm aici.
Nu câştigau suficienţi bani în Indianapolis.
N-a contat că eram foarte fericiţi.
Deci mulţumeşte-le că eşti tratat zilnic ca un rahat.
- Pentru asta te spun. - Mai tacă-ţi fleanca.
- Locul ghiozdanului nu e pe podea. - Asta e mereu grija mea.
La naiba, îmi înfigi unghiile în mână!
Ia-l de jos!
Tu trebuie doar să ne deschizi uşa.
Nu să dai cu noi de pământ. Sunt american şi am drepturi!
Maizy, am dau eu cu tine de pământ?
Nu, dar ai spus "rahat" de două ori. Dar numai o dată pe bune.
Am alte lucruri de făcut decât să am grijă de tine, pricăjitule.
Adică să petreci timpul cu prieteni inexistenţi?
- Ce-ar fi să taci din gură? - Obligă-mă!
Când aşa-zisa noastră mamă nu e aici, eu sunt şefa.
- M-am săturat să-i zici aşa. - Şi ce dacă?
Idioato!
Nu ştiu de ce ne trebuie băieţi. Fac atâta zgomot.
Taci din gură!
- Tu să taci! - Ne trebuie băieţi...
ca să se facă mari, să se însoare şi să devină nişte umbre.
Scoate câinele afară.
Percy!
Ce cină minunată, mamă. Cum de mai găseşti timp?
Miles.
Maizy, las-o jos.
- Ai câştigat ieri la hochei? - Hocheiul s-a terminat de două săptămâni.
Cred că nu-ţi doreşti o crosă de hochei de ziua ta.
Ştiţi ceva?
Când tata pleacă la New York, am să-mi iau o săptămână liberă.
Ca să poţi căuta alte menajere?
- M-am săturat de răutatea ta. - Serios?
Ne-am cam săturat toţi de teatrul ăsta.
- E o idee chiar bună. - Mulţumesc.
- Cum e plăcinta? - Nu e rea.
Vii la serviciu mâine dimineaţă?
Cum aş putea evita?
Nu pari foarte încântat.
Dacă vrei să ştii, nu mă încântă prea tare
ideea să muncesc la iubita mea.
Gata, am spus-o. Nu mai e loc de întors.
Bine, înţeleg. Buck, te iubesc.
Nu mă pot abţine. Vreau să mă căsătoresc, să am o familie.
Şi vreau să le fac împreună cu tine.
Ceasul meu ticăie tare.
Mi-aş dori să aud tropăitul unor picioruşe înainte să mor.
Îţi fac rost de un şoricel şi de o bucată de tablă.
- Descreţeşte-ţi fruntea, da? - Nu mă porni.
Nu mai intru în discuţia asta.
Nu te pornesc. Treaba e că mă cunosc.
Ştiu ce îmi place.
Îmi plac prietenii mei, îmi place libertatea mea.
Îmi place să ştiu că-mi pot arunca crosele în portbagaj
şi că pot pleca să joc golf oricând doresc.
Nu fac rău nimănui. Nu văd unde e problema.
Asta e cea mai bună definiţie a singurătăţii.
- De ce ne certăm? - Nu, stăm de vorbă.
Am spus că vin la serviciu de dimineaţă şi voi veni.
Bine.
Vreau doar să lămurim asta.
Ştiu că mă tot repet, dar lasă-mă s-o spun.
Încerc să o rezolv cu trecutul.
Chiar ai de gând să vii la serviciu? Juri?
- La ora 8? Promiţi? - Chanice, voi fi sincer cu tine.
Dacă aş găsi o scuză s-o accepţi, aş folosi-o.
Alo?
- Doamne sfinte! - Ce este?
Doar o clipă. E mătuşa ta.
S-a întâmplat ceva?
Tatăl tău a suferit un atac de cord.
Cine o să stea cu copiii?
Marcie. Stă peste drum.
E ultima persoană căreia i-aş cere un serviciu.
Dar familia Neville?
Vrei să îi suni?
Aş dori să plecăm cât mai repede.
Mă simt neajutorată aici.
Iubito, nu reîncepe cu motivul pentru care ne-am mutat.
N-are legătură cu ce s-a întâmplat.
Iartă-mă.
Ştii, mă gândeam la ceva.
Ce zici de Buck? Sunt sigur că s-ar bucura să ne ajute.
Nu e momentul să discutăm despre fratele tău.
- Nu mi-l doresc pe aici. - Era doar o sugestie.
Nu are copii. Nu e căsătorit. Nici măcar nu munceşte!
E cam aerian, dar este responsabil şi e din familie.
Nu m-aş simţi bine lăsând copiii cu unul ca Buck.
Ştii cu ce oameni de nimic umblă. Şi femeia aia care vinde anvelope auto?
Curse de cai, jocuri de noroc... Ţi-l poţi imagina în casa asta?
Am înţeles.
Sună familia Neville.
Plecăm la Indianapolis?
Doar eu şi tati plecăm.
Şi noi nu?
Nu cred că ar fi o idee bună.
Mulţumesc.
Mi-am iubit tatăl foarte mult.
Atunci de ai plecat de lângă el?
Dacă mi-ar pleca toată familia, şi eu aş face atac de cord.
Înţeleg.
- Cine o să aibă grijă de noi? - Dl şi dna Neville.
- Glumeşti? - Nu-ţi place familia Neville?
- Câinele lor te miroase la ouţe. - Nu mai vorbi aşa.
Dl Neville a ţipat la Michael Larson
fiindcă câinele adulmeca ouţele lui Michael.
- Nu mai folosi cuvântul ăsta. - Dar nu ştiu altul.
Cu siguranţă putem vorbi cu dl Neville despre câine.
Îmi pare rău, iubito. Sunt plecaţi în Florida.
Bine. Treci la culcare. Mâine trebuie să mergi la şcoală.
- Cine e în Florida? - Treci la culcare.
- Ce cuvânt există în loc de "ouţe"? - La culcare.
Biluţe.
Ce ne facem?
Nu prea avem de ales.
Putem avea încredere în el?
- Da? - Buck, aici e Bob.
Bob? Care Bob?
Buck, sunt fratele tău.
Bobby! Stai o clipă.
Bobby, tocmai m-am folosit de cadoul tău de Crăciun.
Activatorul cu bătaie din palme.
Bob, ce mai faci, slăbănog mic?
Doamne! Ce, eşti beat?
Auzi, ştii ceva?
Trebuie să ne vedem. N-am ajuns în casa ta de când te-ai mutat.
Îmi pare rău pentru arbuştii aceia.
Habar n-aveam că se vor aprinde aşa uşor.
Aveai dreptate. Nu trebuia să pun grătarul aşa aproape.
Buck, tatăl lui Cindy a avut un atac de cord în seara asta.
Am vrea să plecăm la Indianapolis urgent.
Dar e o problemă cu copiii.
N-am găsit pe nimeni să stea cu ei.
Dacă nu ai treabă...
Cindy e de acord? Ai aprobarea ei?
Desigur.
Ar fi grozav. Aş fi onorat. Sigur.
Doar că am tot un singur dormitor.
Îmi voi face rost de o casă mai mare, dar...
Adu-le încoace sacii de dormit, ne vom distra.
O să facem corturi. Găsim nişte jucării şi unt de arahide...
- O să ne distrăm pe cinste. - Ai putea veni tu aici.
- Copiii se duc la şcoală. - Normal, unde mi-e mintea?
Vrei să vin acum sau de dimineaţă?
Acum ar fi bine, dacă poţi.
Da, e bine acum. Va fi totul bine. Nu-ţi face griji.
Îmi iau câteva lucruri şi vin.
Mulţumesc. Pe curând.
Poate veni. Dormea şi l-am trezit.
E semn bun, la ora asta. Totul e aranjat.
Bun. Asta, asta şi asta.
Pungă, pungă, pungă. Bun.
Da, asta ajunge.
- Alo. - Chanice? Iubito?
- Iubito, am veşti proaste. - Stai să ghicesc.
Nu vii dimineaţă la muncă.
Stai doa...
Nu, dar... Tu nu...
Vrei să...? Dă-mi voie...
Stai să... Stai să...
Nu pri... Stai să...
La revedere.
Doamne, nu i-am mai văzut pe copiii ăia de ceva vreme.
Tia are probabil nouă ani.
Nouă, poate zece. Doamne.
Şi cei doi noi. Îi cheamă...
Larry şi...
Betsy.
Betsy...
Jennifer. Jennifer.
Larry şi Jennifer. Drăguţi copii.
Iubito, are 40 de ani. Ştie cum să vină.
Ce-ar fi să termini de împachetat? Îl aştept eu pe Buck.
Ce naiba? Unde s-au dus toţi?
Bob! Bob?
Nu e amuzant. Hai odată, trezeşte-te!
- Mi-a îngheţat fundul aici. - La naiba!
Încep să mă enervez, Bob.
- Hei, Bobby?! - Buck?
- Bob? - Buck!
- Bob? - Aici sunt!
Ai idee câte case mari şi albe sunt pe strada asta?
Poftim?
- Vorbeşte mai încet. - Poftim?
- Ce vrei să fac cu maşina? - Pentru numele lui Dumnezeu!
Scuze, dle Hatfield!
E ora două noaptea!
Ce mai faci? Regret că am întârziat.
- Nu-i nimic. Mulţumesc că ai venit. - Ce-ai făcut cu mustaţa?
- Am ras-o. - Cum îi e lui Cindy?
- Deloc bine. - Cum se simte tatăl ei?
Greu de spus.
Cu toţi termenii ăia medicali... Ce e, un infarct?
- Am renunţat la ţigări. - Asta e bine.
Nu că e ceva?
Acum am trecut la trabucuri. Am un plan pe cinci ani.
Am eliminat ţigările, trec pe trabucuri, apoi pe pipă,
trec pe tutun de mestecat, iar în final pe gumă cu nicotină.
- Ce bine. - Da.
Bani.
- Îţi las cecuri în alb. - Nu, te rog. Am o grămadă de bani.
- Nu se poate. - Ba da, te rog.
Nu.
Te rog, am bani. Mi-ar plăcea să fac asta.
S-a făcut? Hai, te rog?
Îţi dau banii înapoi la întoarcere.
Sper că nu voi avea probleme la încasarea
unui cec de salariu din afara statului, nu?
Am fost tare ocupat recent
şi nu m-am ocupat de problemele bancare...
Nu-ţi face griji.
Dă-mi voie să-ţi las cecurile.
- Doar dacă îţi este comod. - Aşa va fi mai simplu.
Cred că da. Aveţi un fierbător?
Mă gândesc la chestiile astea... Pentru dimineaţă.
Instalaţia mea sanitară e groaznică. Dar voi aveţi instalaţie bună, nu?
Da, sunt convins. Nu-ţi face griji.
Totul va fi bine. Doar că am fost tare ocupat.
Mă înnebuneşte.
Mănânc o grămadă de caşcaval dintr-un motiv care-mi scapă.
Nu ştiu de ce tot poftesc la caşcaval.
Crezi că o fi vreo alergie?
Da.
Nu mă pot sătura de caşcaval. Parcă aş fi un şoarece mare.
- Habar nu am. - Asta e.
Ia să vedem. Vai! Aniversarea lui Miles.
Uitasem. Dar ne întoarcem până atunci.
Bun, atunci. Cred că ajung.
Probabil nici nu-i voi folosi. Doar la nevoie.
- Exact. - Grozav. Bun.
Suntem gata.
Ştiu că am uitat ceva. Dar ce oare? Ce oare?
Gata? Bun, arăţi bine. Dă-mi braţul.
Nu va dura decât câteva zile. Te voi suna mâine.
- Ai toate numerele de telefon? - Da.
- Am plecat. - Ai grijă de tine.
- Mulţumesc mult, Buck. - E-n regulă.
- Îţi suntem recunoscători. - Îţi mulţumim.
- Salută-l pe tatăl tău din partea mea. - O să te descurci.
- Condu cu grijă. - Mulţumesc.
E bine.
Cu siguranţă.
Incasabilă.
Rahat!
Este ora 7:02.
Ascultaţi W-Nu-Trebuie-Să-Merg-La-Muncă-Azi,
care vă este adusă de Anvelope Kobolowski.
Pentru cele mai bune anvelope, vorbiţi cu Chanice Kobolowski.
Tia!
Mă mai ţii minte?
Unchiul Buck.
Celebrul unchi Buck.
Băutoare de cafea, da?
- Ţi-e foame? - Nu.
Ba îţi este sigur. Toţi adoră micul-dejun.
Trebuie să iei un mic-dejun bun, ca să începi bine ziua.
- Şi unde sunt ceilalţi? - Care ceilalţi?
Ceilalţi copii.
Să ştii că au nume. Miles şi Maizy.
S-au trezit Miles şi Maizy?
I-am trezit, mulţumesc.
Poftim.
Eşti surd? Ţi-am spus că nu mi-e foame.
E una dintre specialităţile mele.
Mulţumesc, dar prefer să mor de foame.
Mama ta ştie că bei cafea?
N-o fac ca să te impresionez.
Mă bucur.
E vreun motiv pentru care îmi faci atâtea greutăţi?
- Oare îţi fac greutăţi? - Nu ştiu, zău.
- Salut! Ce mai faci? - Tu cine eşti?
Sunt unchiul Buck.
- Chiar am un unchi? - Din păcate.
Doamne sfinte!
Găteşte ce aruncăm noi.
Auzi, unde e sora ta...
- O cheamă Maizy. - Maizy.
- A doua oară. - Scuze.
Cred că ţi-e foame. Doar pentru tine.
Doamne! A pus ceapă în ouă.
Mă duc să văd ce face Maizy.
Îţi pregătesc nişte cereale când mă întorc.
- Pot să te întreb ceva? - Ce?
Sora ta e mereu aşa simpatică?
Nu, de obicei e-n toane rele dimineaţa.
Vrei să stai cu părul încurcat?
Termină.
- Vreau să mă pieptene mama. - Mama nu-i aici.
- Ba este. - Nu, nu este.
- A plecat cu tata la Indianapolis. - Ba n-au plecat.
- Bine, n-au plecat. - Chiar au plecat?
Da. Iar eu am grijă de tine.
Dar tu nu ştii să conduci.
- Unde locuieşti? - În oraş.
- Ai casă? - Un apartament.
- Proprietate sau cu chirie? - Cu chirie.
- Cu ce îţi câştigi existenţa? - Cu multe lucruri.
- Unde ţi-e biroul? - Nu am birou.
- De ce? - N-am nevoie.
- Unde ţi-e soţia? - N-am soţie.
- De ce? - E poveste lungă.
- Ai copii? - Nu am.
- De ce? - E o poveste şi mai lungă.
Eşti fratele tatei?
Care e recordul tău pentru întrebări consecutive puse?
- Treizeci şi opt. - Chiar sunt fratele tatălui tău.
Ai mai mult păr în nas decât tata.
- Drăguţ că ai observat. - Sunt copil. Asta e misiunea mea.
Asta e maşina mea.
Te legi la pantof?
La cât să vin să te iau după ore?
Nu te obosi. Mă vor aduce nişte prieteni.
Nici vorbă, am ordine clare. La cât?
Eşti chiar aşa tâmpit? Ţi-am zis că am cu ce să vin.
O să sun la şcoală, aflu la ce oră şi ne vedem aici.
N-ai decât, sună la şcoală. Eu n-am să fiu aici.
Dacă-mi tragi clapa azi, mâine...
te aduc la şcoală îmbrăcat în halat şi pijama
şi te conduc până în sala de curs.
- La ora 4 e bine? - Nu pot crede că suntem rude.
Dacă renunţi la băţul din fund, o să ne înţelegem bine.
Te-a făcut vreodată cineva de râs în halul ăsta?
Nu.
- Crezi că mă urăşte? - Cu pasiune.
- Zău? Din cauză căciulii? - Nu.
Nu?
Mulţi oameni urăsc căciula asta. Nici nu suportă să o vadă.
Vă spun eu o poveste despre asta pe drumul spre şcoală.
Da, cum să nu. Ascultă, Buck.
De opt ani tot faci şi desfaci planuri.
Ce tot spui acolo?
N-am vorbit aseară despre asta?
Despre ce am vorbit? Despre mine, în rol de tată.
Mă bucur că poţi face asta pentru fratele tău.
Că pentru mine cu siguranţă n-o poţi face.
Cum aş putea s-o fac pentru tine? Doar n-avem copii.
Ce tot spui?
Buck, ştiu că tu consideri fără rost slujba asta
şi că încerc să te manipulez şi să te controlez
- şi să-ţi distrug viaţa. - Ba nu.
Vezi tu, cineva trebuie să ocupe postul.
E important pentru firmă, dar şi pentru mine.
Sunt aglomerată până peste cap.
Dacă nu-mi propui ceva, o să-i ofer slujba altcuiva.
Ce-ar fi să-mi dai o săptămână de gândire?
Nu ştiu cât voi sta aici.
Şi dacă, în această săptămână,
vezi pe cineva acolo care să corespundă,
angajează-l, cu jumătate de normă sau cum vrei tu.
Şi aşa, eu o să mă decid
şi vom vedea cum stăm atunci.
Bine, acum trebuie să închid.
Pa-pa, iubito.
Opt. Încă opt. Hai.
Nu vă lăsaţi. Puneţi circulaţia în funcţiune.
Hai, acceleraţi.
Nu e minunată pacea?
Mihail Gorbaciov, cel mai improbabil împărat malefic în captivitate,
captivează Manhattan-ul,
uluieşte ONU anunţând reducerea unilaterală a cheltuielilor militare,
zâmbeşte şi face cu mâna cu foştii duşmani Ronald Reagan...
Iar bursa a ajuns la cel mai bun nivel din iulie.
De asta e mai zici, Karl Marx?
Vrei să discutăm despre un schimb de mâncare?
- Acoperă-ţi urechile. - Cum?
Fă-o.
Ai idee ce chinuit e motorul ca să bubuie aşa tare?
Sună-mă.
Ştii ce înseamnă "reglaj auto"?
Dar tu ai auzit de "ritual de sacrificare"?
Nu pricep.
Dacă îi mai mozoleşti faţa în public, o să afli.
- Eşti nebun? - Pot fi.
- Puteai să-i zbori capul. - Crezi că şi-ar fi dat seama?
Putem pune ceva la punct?
Tipul e un prădător, iar tu eşti prada.
- Serios? - Cu siguranţă.
- Şi de unde ştii? - La vârsta lui,
eu eram cel care ochea fete ca tine.
Faţă drăguţă, cu multă râcă.
Îţi recomand să nu te bagi în viaţa mea personală.
Părinţii tăi nu se bagă în viaţa ta personală?
Habar n-au de viaţa mea personală.
- Îl cunosc pe Twiddle Dink? - Îl cheamă Bug (Gândac).
- Prenume sau nume de familie? - Prenume.
Care e numele de familie, Spray?
Tocmai tu vorbeşti, Buck (Ţap).
Nu. Nu.
N-U. Nu te uita aşa la mine.
Încetează!
Nu e cinstit.
N-ai şi tu o păpuşă preferată?
Şi dacă luăm o păpuşă şi o îmbrăcăm cu pijamaua tatălui tău?
Nu.
Dar de fratele tău ce zici?
Dar de câine? Pe câine îl cunoşti.
Nu se poate să-mi faci aşa ceva.
E o regulă nouă. Şi gata.
Gata, e scrisă.
Nu se poate să dormi cu mine.
Vreţi să răspundeţi, vă rog?
Chiar trebuie să fac doar eu totul aici?
- Mda. - Bună, scumpule. Ce faci?
Bine. Îmi câştig existenţa. Unchiul Buck m-a cocoşat cu treburi.
Zice că un pic de muncă grea va face să-mi crească păr pe piept.
Măcar învăţ o meserie.
Asta e grozav. Bunicul se simte un pic mai bine.
Şi te îmbrăţişează şi te sărută.
Spune-i să nu se lase.
- Îl poţi chema pe unchiul Buck? - S-a făcut, puicuţo.
Mamă?
- Bună. - Când mai pleci,
ce-ar fi să angajezi un criminal să aibă grijă de casă?
Tipul ăsta e o glumă.
N-ar fi bine să-ţi vezi de treaba ta şi să-l laşi pe el cu a lui?
Să-l las să-mi distrugă sistematic viaţa?
Încă un dezavantaj ar fi faptul că salivez mult.
Te-ai putea trezi în toiul nopţii
crezând că dormi într-o mlaştină.
- Mama e la telefon. - Perfect. Vin imediat.
Tipul a plecat azi şi i-a lăsat pe Miles şi Maizy singuri.
În plus... cam bea.
- Te-ai spălat pe dinţi? - Da. Poţi să-mi pipăi periuţa.
Am un prieten la laboratorul criminalistic al poliţiei.
I-aş putea da periuţa ca să facă un test pentru a vedea
dacă te-ai spălat pe dinţi sau doar ai udat periuţa.
Dacă e adevărat, chiar va trebui să începem să ne spălăm pe dinţi.
Bună, ce mai faci?
- Sunt bine. Cum merg treburile? - Foarte bine.
- Eşti sigur? - Totul e perfect aici.
- Totul e perfect. - Copiii sunt bine?
Copiii se simt grozav! Ne distrăm teribil împreună.
Cum se simte tatăl tău?
Se simte mai bine, mulţumesc.
Perfect, asta e o veste bună. E încurajator.
Simt că totul merge bine şi se va simţi minunat.
Am câteva întrebări să-ţi pun.
Ai un set interesant de farfurii în sufragerie.
- Sunt vechi? - Da.
Sunt.
Unde mai găseşti aşa ceva?
Într-un magazin de antichităţi din centru, cumva?
În Anglia.
În rest, totul pare a fi...
De câte ori pe zi îi dai de mâncare câinelui?
Tu de câte ori crezi că mănâncă pe zi?
De patru-cinci ori.
Trebuia să-ţi spun că mănâncă o dată pe zi.
Doar o dată?
Şi ce bea? Apă?
Da, bea apă. Lasă nişte apă la îndemână.
Am lăsat colacul toaletei ridicat.
Da.
De aceea este albastră apa? Deci nu e bună pentru el?
- Dumnezeule! - Aşa s-ar explica unele lucruri.
Nimic.
Doar o culoare ciudată pe iarbă.
Buck...
Să ştii că mă simt în siguranţă ştiindu-te acolo.
Îţi mulţumesc mult.
Bine, pa-pa.
Bob? Bob?!
Cindy?
Deschide-te.
E cineva?
Încep să mă înfurii. Bine.
Pregăteşte-te. Îi dau drumul.
Hai! Ce vrei, să-ţi vorbesc vulgar?
Hai. Deschide-te pentru tăticu'.
Să-i dăm drumul.
Hai. Uşurel şi aşezat.
Hai, să-i dăm drumul. Ia de aici! Haide!
Doar nu vrei cu ranga, nu? Haide!
Deschide-te! Hai odată!
O să te umplu indiferent dacă vrei sau nu. Hai!
Hai, nenorocito, deschide-te odată!
Cum vrei.
- Nu mişca! - Poftim? Tu cine eşti?
- Cindy! - E la Indianapolis.
- Ce caută la Indianapolis? - Tatăl ei a avut un atac de cord.
Cine eşti şi de unde ştii că tatăl ei a avut un atac de cord?
Sunt cumnatul ei.
Nu mai spune! Şi cu cine vorbeai vulgar?
Cu maşina de spălat.
Nu ştiu să umblu cu ea, aşa că o loveam şi o înjuram
lucru care nu e tocmai neobişnuit.
Şi ai crezut că...
- Scuze. - Nu-i nimic.
Frăţioare, amuzantă chestia.
Eu stau peste drum.
- Numele meu e Marcie. - Buck Russell.
Marcie Dahlgren-Frost.
Dahlgren e numele meu de fată. Frost e numele după căsătorie.
Acum sunt iar necăsătorită, dar am păstrat numele de Frost.
Şi primesc complimente pentru cratimă.
Sunt convins că aşa e.
Venisem să o invit pe Cindy la prânz,
dar, cum ea nu e aici, ai ceva de făcut?
De fapt am o mulţime de treburi de făcut pe aici.
Rămâne pe altă dată?
Nu voi fi aici decât vreo două zile.
Cindy a spus că va dura doar două zile?
Nu a specificat. E doar o presupunere.
Când tata a avut un atac de cord, am fost plecată trei săptămâni.
Nu mă mir că Cindy nu m-a sunat.
E nevoie de o rudă pentru aşa ceva.
Îţi aştepţi sexul?
Mai taci din gură!
Tia?
Tia? De ce ai stricat tot machiajul ăla?
Nu mergem decât la bowling.
Eu nu merg la bowling.
Hai, e un sport minunat şi e practic imposibil
să rămâi însărcinată când îl practici... dacă pricepi aluzia.
Eşti dezgustător. Prefer să mor decât să merg undeva cu tine.
- O să fie amuzant. - Şi poţi închiria pantofi.
Precum şi o ciupercă a picioarelor.
Ne-am pus deja voinţa la încercare. Cărţile sunt în favoarea mea.
O să pierzi din nou.
Pune-mă la încercare.
Ţi-ar plăcea să-ţi petreci următoarele nopţi întrebându-te
dacă golanul de unchi al tău, nebun şi fără slujbă,
îţi va rade părul de pe cap pe când dormi?
Ne vedem în maşină.
Veniţi încoace.
Aşa. Vezi, asta e o bilă de bowling.
Ce mai faci? Nu te-am mai văzut pe aici.
Îi ştiu cam pe toţi. De aceea mi se spune "Amicul".
Îţi iau o bere? Eşti studentă, nu-i aşa?
Probabil majoretă.
Eşti bine construită.
Hai, arunc-o. Aşa.
Îţi plac maşinile de teren?
Am un Bronco nou-nouţ în parcare. Roşu.
Vrei să mergem la plimbare?
Maizy, dacă jocul ar cere să trimiţi bila cât mai aproape de popice,
fără a le doborî, ai fi campioană mondială.
- Serios? - Serios.
Mă ustură gâtul. Nu pot vorbi.
Am un leac pentru asta.
Buck!
- Nu joci pe undeva, Amice? - Ba da.
Păi, nu vei lovi popice dacă stai aici, nu?
Mişcă-te. Hai, valea!
Salut, idiotule, pe unde naibii ai umblat?
Hai, stai jos. Ţi-o prezint pe nepoata mea.
Tia, el e Rog. Rog, Tia.
Bună. Ce mai faci? E. Roger Coswell.
Hai că nu te muşc.
Cum vrei. Auzi, mai spune-le şi tu oamenilor pe unde te afli.
Ţi-am căutat cadavrul prin portbagajele maşinilor.
Îmi pare rău, dar stau în suburbii,
ca să am grijă de copiii fratelui meu.
Sunt nişte scumpi, crede-mă.
Art Linkletter avea dreptate. Copiii spun cele mai trăsnite lucruri.
- Chanice nu e aici? - Nu, sunt singur în seara asta...
Vreau să o cert pentru că nu se mărită cu tine.
Dacă s-ar mărita cu tine,
aş avea cum să te găsesc.
Am de discutat afaceri şi nu dau de tine.
Ce-ar fi să mergem la mine în birou?
Scuză-ne, da? Hai, gură-bogată.
- Mi-a făcut plăcere de cunoştinţă. - N-o voi uita niciodată.
Simpatică puştoaica.
- A sunat Jimmy Bean. - Serios?
Vine vineri, pentru Milionul de Iarnă la Burlington Park.
O cursă de bărci, bani uşor de câştigat. Ne e dator amândurora.
Zice să apărem cu o oră înaintea afişării şi ne dă pontul.
Gândeşte-te, la un asemenea punctaj, te-ai aranjat pentru tot anul.
Poate reuşesc să aranjez cumva.
Ne vedem vineri seară.
Mulţam, Rog. Stai cu ochii pe Sterno, da?
Fii atent la degete.
Ce e o Chanice?
Cineva care, uneori, este văzută în preajma unui Buck.
- Prietena ta? - Prietenă. Şi, da, de sex feminin.
Vrei să te căsătoreşti cu ea?
S-a pus problema, da, dar nu-i nimic serios.
Poate că, dacă te-ai căsători, ai înceta să mai fii aşa idiot.
- Un trabuc? - Nu, mulţumesc.
- Să-mi spui dacă-ţi schimbi părerea. - Cu siguranţă.
Ţi-l pregătesc aromat şi zemos.
Aici se vede diferenţa dintre bărbaţi şi băieţi.
Uşurel. Uşurel.
Aşa. Da, te-am prins.
La mulţi ani!
Sper că vă e foame.
Să vedeţi pâinea prăjită. Nici n-a încăput pe uşă.
Am un anunţ. Clovnul va întârzia puţin.
- Ce clovn? - Mama lui Miles a angajat un clovn.
Care-i treaba, nu vă plac clovnii?
Ba da, dar acum cinci ani. Acum sunt aşa plictisitori
încât mă fac să vomit.
Vesta, floarea... Să-i ia naiba. Atât şi nimic mai mult.
Eu sunt Pooter Clovnul. Bate laba.
Puştilor o să le placă asta.
Nu eu te-am angajat, ci cumnata mea.
Acum nu e aici. Eu am grijă... Sunt unchiul.
- Buck Russell mă cheamă. - Grozav. Îmi pare rău că am întârziat.
Am fost toată noaptea la o petrecere pentru burlăciţe.
Vrei ceva glume cu vibratoare?
Eu sunt omul potrivit!
Ce ai făcut, ai tras câteva păhărele de dimineaţă?
Cred că da, nu-i aşa?
Ce, eşti maica Cabrini? Nu te atingi niciodată de băutură?
Nu, dar n-aş bea dacă m-aş duce să distrez nişte copii.
N-am nevoie să ascult porcăriile tale. Ai idee cine sunt eu?
Sunt un zeu când e vorba de distracţii la domiciliu!
Suie-te în şoarecele tău şi şterge-o de aici.
Să-ţi spun ceva, sac de gunoi mincinos.
Hai să mergem la maşină.
De ce?
Cum adică "de ce"?
Nu acum.
Totul e bine.
Ba nu e bine.
De ce nu?
Încă nu mă simt în stare.
Te vei simţi vreodată în stare?
Nu înţeleg încotro mergem.
Ţi-am spus de 25 de ori. Mergem să o luăm pe Tia.
Ia cina acasă la o majoretă.
Aşa spune ea.
De când locuiesc majoretele în pădure?
Hai, te duc acasă.
Nu vreau să mă duc acasă.
- N-am nimic. - Sigur?
Ai încredere în mine.
La naiba!
Măi să fie.
Greu mai sunt de găsit majorete în vremurile astea.
Ce cauţi aici?
Treceam prin zonă, ca să luăm nişte îngheţată.
M-am gândit că poate vrei să mergi cu noi.
Am spus că voi fi acasă la ora 22.00. Nu e nici măcar 21.00.
A zis cineva ceva? Doar am crezut că vrei să mergi cu noi la îngheţată.
Poate merge şi "Gândacul" tău cu noi. Am putea îngropa securea războiului.
Ştii ce e o secure, nu, Bug?
- Un topor? - Da, cam aşa ceva.
Am una în maşină, dacă vrei s-o vezi.
- Mă lipsesc. - Mi se pare corect.
Îmi place s-o am aproape. Nu ştii niciodată când ai nevoie.
Poate apărea o situaţie...
De exemplu, când cineva a băut
şi vrea să conducă acasă cu maşina pe cineva drag ţie.
Atunci îmi place să ştiu că o am.
Nu ca să-l omor. Doar să-l mutilez.
Un pic din umăr...
Cotul... tai un pic de cărniţă de pe rotula genunchiului...
Ai ambele rotule?
Îmi place s-o ascut ca pe brici, ca să te poţi bărbieri cu ea chiar.
Sunt faimos pentru că am circumcis un ţânţar.
Tu nu eşti ţânţar, nu-i aşa, Bug?
Ia stai puţin. Gândac... ţânţar...
Parcă există ceva asemănare?
Cred că da.
Înţelegi la ce mă refer?
Cred că nu. Mă întorc imediat.
- Îmi pare rău. - Ştii, cred că ar fi mai bine să pleci.
N-aş prea vrea să o ia razna cu un topor după mine.
Nu e decât gura de el.
Uite-o!
Hai încoace! Vreau să o vezi.
Poate mai târziu.
Bine.
Pleacă peste câteva zile. Nu-ţi face griji.
I-o plătesc eu lui.
Nu eşti prea deştept să faci asta când e sezonul gripei.
Pariez că i-a băgat limba.
Mă uitam doar.
Următorul.
Mă duc eu primul, bine? Te apăr şi pe tine.
Îţi ofer timp să te linişteşti. S-a făcut?
'Neaţa.
Sunt Anita Hogarth.
Buck Melanom, negul Aluniţei Russell.
Nu negul ei. Eu sunt negul.
Ea e tumoarea mea, excrescenţa mea, coşul meu.
Sunt "unchiul Neg".
Bătrânul Buck "Neg" Russell, aşa mi se spune.
Sau Cap-cu-Melanom, mi se spune şi aşa.
Vine "Cap-cu-Melanom".
Sunt unchiul lui Maizy Russell. Sunt unchiul ei.
Mama ei a stabilit această întrevedere cu dvs.
Sunt director adjunct aici, aşa cum scrie pe uşă.
- Pe uşa asta? - Pe cea exterioară.
- Pe uşa exterioară! - Da.
- Căci aici nu se vede nimic. - Destul cu asta.
Scuze.
Sunt educatoare de 31,3 ani
şi, în acest timp, am văzut multe ouă stricate.
Spun "ouă" fiindcă, la nivel elementar,
nu avem de-a face cu persoane complet dezvoltate.
Când mă uit la nepoata dumitale, văd un ou stricat.
Îi place să se joace cu mâinile, să viseze,
e distrată şi o moară stricată.
Şi, sincer...
cred că nu ia în serios nici măcar un lucru
din viaţa sau din cariera sa de elevă.
N-are decât şase ani.
Asta nu e o scuză! O aud zilnic şi refuz s-o accept.
Nu aş vrea să cunosc un copil de şase ani care nu este visător sau distrat.
Şi mai ales nu unul care să-şi ia în serios cariera de elev.
Nu am diplomă de facultate. Nu am nici măcar slujbă.
Vrea cineva să le spună colegilor o poveste deosebită
despre ceva ce s-a întâmplat săptămâna aceasta?
Maizy.
Unchiul meu îmi usca şosetele la microunde,
iar câinele a vomitat pe canapea aproape o oră.
- Pe bune? - Da.
De ce îţi usucă unchiul tău şosetele la microunde?
Nu poate porni afurisita de maşină de spălat.
Blasfemie!
Dar recunosc un copil bun atunci când îl văd.
Fiindcă toţi sunt copii buni,
până când hoaşte uscăţive şi cu creierul mort ca dumneata
îi trag în jos şi îi conving că nu sunt buni de nimic.
Dacă până şi te încrunţi la nepoata mea sau alt copil din şcoală
şi aflu de asta, o să ai de-a face cu mine.
Ia 25 de cenţi. Du-te în centru
şi pune un şobolan să-ţi roadă chestia aia de pe faţă.
O zi bună, doamnă.
Următorul.
Aşa da!
Bună, Chanice. Sunt eu, Terry.
Walt Bern...
Nu vrei să foloseşti programul? Numele lui e Bernstein.
Am uitat să-ţi dau numărul. Nu te supăra. La revedere.
Sper ca cineva să ştie ce face acolo.
Chanice? Sunt Buck.
Detest maşinăriile astea.
Te-am sunat să-ţi spun că... mi-e dor de tine.
Ştiu că nu crezi, dar e adevărat.
Nu, nu am băut nimic.
Mă gândesc mult la tine
şi la discuţiile noastre din ultimele săptămâni.
Mă gândesc la tine tot timpul
şi la cele două gropiţe de pe fesele tale.
"Gropiţe"...
Cum le-am botezat?
Cea din dreapta era Lyndon şi cea din stânga era...
- Era Johnson. - Cred că Johnson.
Nu, ăştia erau sânii tăi.
Ba nu, sânii tăi erau Minnie şi Mickey. Ţin minte după Lumea lui Disney.
Iar Felix... I-am pus numele de Felix...
Puşti afurisiţi!
Bine, gata, treci în casă.
Ce cauţi afară să faci atâta zgomot?
Treci în casă unde ţi-e locul. Haide!
- Care a lăsat pisica afară? - Noi n-avem pisică.
Gata, afară! Pleacă! Zât!
Deschideţi. Miles?!
Alo?
Bună. Pot vorbi cu Buck Russell? Sunt o prietenă de-a lui.
Chanice Kobolowski.
Îmi pare rău, Chanice. Nu este aici momentan.
Poţi să-mi spui când se întoarce?
A ieşit în oraş cu Marcie.
Doamna care locuieşte peste drum.
De obicei se întorc destul de târziu.
Vrei să-i laşi un mesaj?
Nu, niciun mesaj.
Niciun mesaj.
Frige!
- E vreun tip înalt şi sexi aici? - Nu e adevărat...
- Bună. - Doamne! Cu ce te ocupi?
Spălatul rufelor. Ce altceva?
Maşina de spălat e tot stricată, aşa că folosesc cuptorul cu microunde.
Le rezolv rapid. Şi le încălzeşte bine.
Înlătură microbii şi mirosurile produse de ei.
Habar n-ai ce faci.
Eşti mort de plictiseală. Trebuie să te supravegheze un adult.
Poftim?
- Vino. - Lasă-mă, nu vreau să dansez.
Haide!
Nu am chef de asta. Nu ştiu să dansez. Lasă-mă, e ridicol.
Nu plec până nu dansăm.
Bine. Doar un dans şi atât.
Pentru că trebuie să trag un pui de somn şi...
Bun. Un dans. Atât.
Ce-i asta?
Mă laşi? Se uită câinele.
Ce e asta, "Dirty Dancing"?
Nu-i ăsta momentul când apuci fata de gât şi o laşi pe spate?
Aplecări.
Sângerez?
Nu vrei să cobori? Mă doare spatele!
E cineva?
Vorbesc serios.
E amuzant, nu-i aşa? Presupun.
Aerobicul meu de astăzi. Îmi bate inima ca a unui iepure.
Bună, Chanice.
Ce surpriză!
- Ea e... - Marcie.
Da, Marcie. Stă peste drum.
- Şi a venit ca să... - Taci din gură, Buck.
Nu e o idee rea.
Cu ea ai fost în oraş aseară?
Cum? Dar n-am ieşit în oraş aseară.
Serios! Îţi spun adevărul.
- Nemernicule! - Nu spune aşa ceva. Chanice!
Nu pleca aşa... Chanice!
Chanice! Vino înapoi!
Chanice! Vino înapoi, iubito!
Chanice, stai o clipă!
Stai o clipă. Dă-mi voie să-ţi explic.
Chanice, te avertizez. Distrugi aleea.
Chanice!
Nu face asta!
Te iubesc!
Ce a înţepat-o?
Mai bine du-te acasă, da, Marcie?
Ia-ţi discurile. Petrecerea s-a terminat.
Ne-am înţeles?
Atunci mă duc acasă şi-l aştept pe tipul de la Federal Express.
- Noapte bună, unchiule Buck. - Noapte bună, dulceaţă.
- Unchiule Buck? - Da.
- Ai o clipă? - Am o mulţime de clipe.
Acum că bunicul meu se simte bine,
vreau să ies mâine seară.
Poţi să-ţi faci de cap după ce plec. Până atunci, nu-ţi dau voie să ieşi.
Nu poţi sub nicio formă să fii de gaşcă?
Vrei să spui "fraier"? Nu.
- Vreau să spun "de treabă"! - Vrei să spui "orb".
În faţa cui încerci să înscrii puncte? În faţa părinţilor mei?
De câte ori te-au invitat aici de când ne-am mutat?
Niciodată, până când n-au avut încotro.
Lasă-te folosită când eşti cu părinţii tăi.
- Auzi, Buck? - Da.
Ai avut o zi nasoală azi?
Doare când cineva îşi bate joc de viaţa ta, nu-i aşa?
Ultimul rând.
Ia şi tu.
Un pic pentru tine, un pic pentru mine.
Frate!
Oamenii îmi spuneau "Buck, eşti un ticălos norocos."
"Te-ai aranjat, Buck. Te-ai aranjat."
Şi chiar reuşisem.
Spuneau "Buck, uită-te la tine."
"Nu ai copii, nu ai nevastă."
"N-ai un pupitru, n-ai un birou."
"N-ai un şef să te bată la cap."
Aveau dreptate. Mă aranjasem.
Doar că acum, Perce...
nimeni nu-mi mai spune asta.
Frate.
Dar...
totul va fi mai bine mâine.
Aşa e întotdeauna.
Pentru că mâine vom merge la hipodrom...
şi vom câştiga mălai, mult mălai.
O să facem mulţi bani mâine, puştiule.
Vrei un covrigel la bere?
Să ştii că UB s-a dus să te ia de la şcoală.
Spune-i lui UB, când se întoarce, că a pierdut, bine?
Ce a pierdut?
Tu doar spune-i. Ştie el ce înseamnă. Ne vedem duminică.
- Azi ce zi e? Vineri.
- Ştii ce înseamnă asta. - Petrecere mare.
O pui pe o tavă şi o serveşti fierbinte.
S-a întors UB.
Tia? Tia!
- Aţi văzut-o pe Tia? - A plecat, UB.
Îmi promisese că va avea grijă de voi în seara asta.
Mi-a promis! Halal promisiuni.
În casa asta ştie cineva să respecte o promisiune?
Ştiu că voi doi o respectaţi.
În seara asta trebuia să mă duc într-un loc foarte important.
Eu aşa îmi câştig existenţa. Este...
Era foarte important pentru mine. Tot anul meu se baza pe seara asta.
Pentru tatăl vostru poate e un mizilic, dar aici e viaţa mea.
Nu am de ales. Nu-mi pasă ce vor spune părinţii voştri.
- Trebuie să vă iau cu mine diseară. - Unde?
La un hipodrom.
Hai. Vă trebuie la baie?
- Nu. - Nu.
- Sigur? - Da.
Vă spun eu, va fi distractiv. Cai frumoşi, oameni interesanţi...
- Şi vom câştiga bani mulţi, nu? - Da, uneori.
Dar ăsta nu e motivul pentru care se duc oamenii acolo.
Se duc pentru frumuseţea cailor
şi pentru coloritul hainelor jocheilor şi...
Bug a venit după Tia?
A spus că se duce la o petrecere.
A spus că se întoarce duminică. Probabil e o petrecere în pijamale.
Staţi acolo şi fixaţi-vă centurile.
Să petreacă tot weekend-ul! E destul de mare ca să ştie ce face.
Oricum nu ascultă de nimeni.
Copii afurisiţi.
Da? Anvelope Kobolowski.
Bună. Sunt eu.
Buck, chiar nu ştii ce înseamnă o aluzie?
Chanice, nu e vorba despre mine. Am o problemă aici.
Am nevoie de cineva să stea cu copiii.
Nu, să-ţi spun eu de ce ai nevoie.
Tipul cu ponturile de cai e-n oraş şi ai nevoie să ajungi la hipodrom.
Am dat de Rog. Şi mi-a spus totul.
Idiotul a avut chiar tupeul să-mi ceară un împrumut.
Ce e? Nu poţi lua copiii cu tine
când vei trişa la o cursă de cai?
Ţi-ai descoperit principii religioase acolo în suburbii?
Am fost pe aproape. Le-am descoperit când eram în maşină.
Ne putem lăsa deoparte, o clipă, problemele personale?
Tia mi-a tras clapa. Trebuia s-o iau de la şcoală.
- Nu era acolo. - Adică a fugit?
Presupun. Nu ştiu...
Are 15 ani, e furioasă,
e dezorientată... Şi trebuie s-o găsesc.
Mă poţi ajuta?
Sunt în încurcătură, Chanice.
Bine. Te ajut pentru că e vorba de copii.
Dar în ce ne priveşte pe noi,
totul s-a terminat.
Aşa va fi.
- Voi veni. - Mulţumesc.
Dacă mai contează, să ştii că-mi pare rău.
- Ţi-a luat foc maşina. - A luat foc maşina.
Nu, nu. E doar puţin ulei.
Caut o petrecere aici prin zonă.
E pe Totowa Lane.
Nepoata mea s-a dus acolo.
- Şi fiul nostru este acolo. - Copiii ăştia!
N-ar trebui să intri acolo cu pălăria aia pe cap. Te vor ucide.
- Serios? - Da.
Mulţumesc pentru pont.
Urma să vin să stau cu voi.
Bună. Mă numesc Chanice Kobolowski. Sunt prietenă cu unchiul Buck.
Îmi arătaţi permisul de conducere, doamnă?
Da.
Sigur. Nu-i o idee rea.
Stai. Îl am pe aici.
Uite. Priveşte.
- Vreţi să-l scoateţi de acolo? - Să-l scot?!
Te simţi bine?
Ce s-a mai întâmplat?
Daţi-mi voie. Ce mai faceţi?
Vă distraţi?
Aţi văzut pe aici un tip pe nume Bug?
Sunt unchiul Tiei Russell. O ştiţi pe Tia?
Nu? E mai nouă. Eu sunt unchiul ei.
Nu l-aţi văzut pe Bug pe aici?
Tip de treabă.
Dă-mi-o înapoi!
Ce mai faceţi? L-a văzut cineva pe Bug?
Drăguţă muzică.
Cine sunt ăştia, Grass Roots? Glumeam. Ştiu muzică.
Te rog, încetează.
Ce naiba e asta? E vreme de petrecere!
Să ne punem pe treabă! L-aţi văzut pe Bug pe aici?
L-aţi văzut pe Bug? Aşa, frate. E marfă de calitate.
Nu vă opriţi.
Aşa da.
Ce mai faceţi? Mă scuzaţi.
Aglomerat, nu?
- Nu vreau să fac asta. - Linişteşte-te.
Salut, tinere. Ce mai faci? Eu sunt Buck Russell, unchiul Tiei Russell.
L-aţi văzut pe Bug pe aici? Nu? Îl caut.
Eşti unchiul Tiei Russell? Serios?
Ia dă-o încoace!
Să-mi iei pălăria, golanule...
- Cu plăcere. - Aşa, tataie.
N-aţi văzut un tip pe nume Bug?
Toţi îl ştiu pe Bug. Tip la modă, pe bune.
Vrei să mă laşi să trec? Mama ta ştie că faci aşa ceva?
Camera asta e ocupată.
- Vreau să plec. - Ba nu vrei.
Dacă deschizi uşa, îţi fac fundul arşice!
M-ai auzit?
Tia?
Ai avut dreptate.
S-a întâmplat tot ce ai spus că se va întâmpla.
Nu vreau să vorbim despre asta. Vreau doar să te duc acasă.
E vreo şmecherie?
Nu.
Ştii ce s-a întâmplat?
Da.
O să le spui alor mei despre ce s-a întâmplat?
Nu.
Mulţumesc.
Te-am frecat la cap toată săptămâna despre cum îţi trăieşti viaţa.
Am înţeles că, poate, cineva trebuia să-mi facă acelaşi lucru.
Sunt probabil ultimul om din lume pe care l-ai ajuta...
Aş avea nevoie de sfatul tău în legătură cu Chanice.
O tot...
duc cu vorba de vreo opt ani.
Poate pricepi tu ce naiba nu e în regulă cu mine.
M-am descurcat grozav să vă câştig încrederea şi admiraţia
şi nu înţeleg de ce nu reuşesc s-o fac şi cu Chanice.
Să ştii că...
oaia neagră a familiei vă iubeşte mult de tot.
Îmi pare rău.
Las-o baltă.
N-ai de ce să-ţi pară rău.
Mă bucur că am putut să mă apropii din nou de voi.
I-ai făcut ceva lui Bug?
Dumnezeule! Ce i-ai făcut?
Idiotule! Puteam să mă sufoc aici!
Ştii ce vreau să faci?
Ai putea să ne faci amândurora un serviciu.
Vreau să-i ceri scuze doamnei, te rog.
Îmi pare rău! E bine aşa, idiotule? Îmi pare rău!
Nu ştiu dacă ţi-am spus, dar sunt dentist amator.
Da, chiar este.
- Îmi pare rău. - Scoate-l de acolo.
Da? N-a spus-o chiar din inimă. Îl scoatem. Haide.
- Îmi pare tare rău. - Da, sunt convins de asta.
- Chiar îmi pare. - Stai să te scot. Poftim.
N-am vrut să fac rău nimănui.
Hai, copăcel.
Scuze.
- Mergem? - Da.
Aşa? Vino înapoi şi-ţi fac fundul arşice!
Gunoiule! Eşti un om mort!
La naiba.
La proces îţi voi lua tot ce ai!
De ce nu vii să mă prinzi? Haide!
Haide. O să vă dau în judecată pe tine şi întreaga familie!
Bine, amice, e vremea pentru o lecţie de golf.
Taică-meu e avocat! Eşti terminat!
O crosă de 5 din lemn.
Ce faci acolo?
Eşti terminat. Eşti sfârşit. O să-ţi iau totul la proces!
O să rămâi falit, aşa că vino şi prinde-mă!
Fraier gras!
Aşa da!
Nenorocitule! M-a durut!
Auzi? Nu-mi pare rău, ai priceput?
Nu-mi pare rău pentru nimic!
Ce ai găsit la tipul ăsta?
Nu pricep pentru nimic în lume.
Nu-mi răspunde. Nu e nevoie.
Apreciez că mi-ai spus adevărul. Îţi mulţumesc mult.
Dar problemele mele cu Buck înseamnă mult mai mult
decât o neînţelegere cu o vecină.
Nu crezi că te iubeşte?
Dacă mă iubeşte, n-ar spune-o niciodată.
Şi dacă ar face-o?
Aş bănui că are nevoie de anvelope noi.
Vorbesc serios.
Serios vorbind, eşti o dulce că discuţi despre asta.
Dar nu priveşti imaginea de ansamblu.
Buck e un bărbat încântător, care vrea să rămână pe veci un băietan.
La vârsta mea, asta nu ajunge pentru o relaţie de durată.
Eu cred că ar fi un soţ şi un tată extraordinar.
- Chiar aşa? - Da.
Sora şi fratele meu îl adoră.
S-a schimbat mult cât a stat aici săptămâna aceasta.
S-a schimbat mult.
Este responsabil, afectuos şi iubitor...
şi entuziast.
- Energic. - ... şi energic, cu bun simţ şi...
amabil şi...
Modest, cinstit şi deschis...
Simţul umorului.
Şi are mult simţ al umorului.
Nu cumva el te-a învăţat să spui astea?
Nu!
Nu! Totul e din ce am observat eu.
- Dacă zici că nu... - Nu.
- Aşa e el. - Serios?
- Desigur!
Nu prea seamănă cu el.
Uită-te şi tu.
Bună, iubito. E gata cafeaua?
Mi-e un pic sete.
Apropo, ţi-am spus că te iubesc...
şi nu era pentru anvelope, dulceaţă.
Era pentru amortizoare, ai uitat?
Nu-i aşa că sunt nişte scumpi?
Asta mică are mintea ca un brici. Or să-mi lipsească enorm.
Sunt nişte copii minunaţi. Dar tu ce ai păţit?
O genă recesivă, apare tot la nouă generaţii.
De data asta e la mine. Tragic.
- Nu-i chiar aşa rău, nu? - Ce anume?
Casa, familia, copiii...
Da, a fost grozav. E grozav.
Ar fi trebuit să facem de mult asta.
Au sosit.
Ce facem aici?
Mama voastră...
şi sora voastră au de...
rezolvat nişte probleme. Exact. Au de rezolvat nişte lucruri.
Aşa că noi o să fim foarte tăcuţi, da?
Hai să punem un nasture, uite-aşa,
un fermoar, aşa...
şi un lacăt.
Nu mai pot vorbi deloc. Arunc cheia.
Va fi cu totul altfel. Promit.
Te iubesc.
La naiba!
- Pa. - Pa, unchiule Buck.
Mă lăsaţi să ies pe uşă, vă rog?
- Am plecat! - Ce grea e.
- Pa, Chanice. - Pa.
- Mulţumesc din nou, Buck. - Mulţumim pentru distracţie, UB.
Data viitoare când vii prin centru, poate ieşim la o cafea.
S-a făcut.
Ne-am simţit tare bine. Ştiu că pare ridicol.
Am lăsat ceva mizerie prin casă.
Am făcut toate eforturile. Nu ne prea pricepem la curăţenie.
Chanice.
- Ce-i?! - Mergem acasă, nu murim.
Bine, îmi luam rămas bun, ce vrei? Vedeţi ce tip de treabă e?
Cereţi-le iertare vecinilor
pentru că rabla asta a stat toată săptămâna pe alee.
Îi dau o maşină nouă de firmă luni.
Nu vreau nici mort!
Asta e bună pentru încă 150 000 de km.
Păcat că tu nu eşti.
Mor de râs, Chanice, e bună poanta.
Vezi ce trebuie să îndur? Şi nu te grăbi la volan.
Nu-ţi mai anulez nicio amendă.
Traducerea şi adaptarea: demonseye Subtitrari-Noi Team/www.subtitrari-noi.ro