Războiul se sfârşise într-o clipită.
Lucian, cel mai temut şi crud lider al clanului Lycanienilor...
fusese ucis în sfârşit.
Hoardele Lycanienilor se împrăştiaseră în vânt...
Într-o singură seară de luptă şi răzbunare.
Victoria părea a noastră...
dreptul la naştere al vampirilor.
Aproape 6 secole trecuseră de la acea noapte.
Dar ostilităţile din trecut nu aveau de gând să-l urmeze pe Lucian în mormânt.
Cu toate ca Lycanienii erau mai puţini...
războiul devenise mai periculos.
Pentru că luna nu îi mai putea influenţa.
Lycanienii mai bătrâni şi puternici se puteau schimba după voie.
Armele evoluaseră, dar ordinele noastre erau aceleaşi:
Vânarea şi omorârea lor unul câte unul.
Cea mai de succes campanie.
Poate prea de succes.
Pentru cei ca mine, Aducători ai Morţii...
asta semnala sfârşitul unei ere.
Ca şi armele din secolul trecut...
şi noi am fi devenit învechiţi.
Păcat, pentru că eu trăiam pentru asta.
Vampiri !
E în regulă, e în regulă. O să fi bine.
Vă purtaţi ca o haită de câini turbaţi !
Şi asta, domnilor...
nu se va întâmpla.
Nu dacă vreţi să învingeţi vampirii pe teritoriul lor.
Nu dacă vreţi să piară de tot.
Pierce ! Taylor !
Vreţi să vă îmbrăcaţi ?
Avem o problemă mare.
Trebuie să fac câteva teste.
Sigur e un fluid iradiat de un anume fel.
Muniţie cu ultraviolete.
Lumina zilei folosită ca o armă.
Şi tu vrei să cred că un animal scârbos...
a inventat un glonţ făcut special să ucidă vampirii ?
Nu. Pariez că e militar.
Ceva ce au furat. Un fel de cartuş ultra modern.
Nu-mi pasă de unde au lucrurile astea.
Rigel e mort şi Nathaniel poate fi încă p-acolo.
Ar trebui să adunăm Aducătorii Morţii şi să ne întoarcem.
În nici un caz. Nu acum. Nu pentru o incursiune la întâmplare.
Trezirea e peste câteva zile şi în casa asta deja domneşte îngrijorarea.
La întâmplare ? Au deschis focul împotriva noastră în văzul lumii.
- Şi din zarva auzită în tunel... - Ziceai că nu ai văzut de fapt nimic.
Ştiu ce am auzit şi stiu ce-mi spune instinctul.
Pot fi zeci de Lycanieni acolo.
Cine ştie ? Poate mai mulţi. Sute.
I-am vânat până aproape de dispariţie.
Kraven are dreptate Selene.
N-au mai avut o ascunzătoare de mărimea asta de secole.
- De pe vremea lui Lucian. - Ştiu asta, Kahn.
Dar mai bine să dovediţi că mă înşel, verificând.
Bine. Pune-ţi oamenii să se ocupe de asta.
O voi pune pe Soren să facă o echipa de căutare.
- Nu, vreau să conduc eu echipa. - În nici un caz ! Soren se va ocupa.
Sute ? Serios ?
Viktor m-ar fi crezut.
- Nici n-aş visa să mă comport aşa. - Bineînţeles că nu.
Acum du-te după ea şi asigură-te că va fi îmbrăcată şi pregătită să-şi primească oaspeţii.
- Ştii, e pierdere de timp. - Ce e ?
Mă îndoiesc că Viktor ar fi vrut să îngheţi aici uitându-te cu orele la mormântul lui.
Nu, ar fi vrut ca Aducătorii Morţii să fie
afară scotocind fiecare centimetru al oraşului.
Kraven. N-o să înţeleg niciodată de ce Viktor l-a lăsat pe el la comandă.
E un birocrat, nu un luptător.
Hai, trebuie să te pregăteşti.
- Pentru ce ? - Pentru petrecere.
Trimisul Ameliei va fi aici în câteva minute.
Ah, da !
Ar trebui să o porţi pe asta. E perfectă.
Pe tine te urmăreau.
E atractiv...
- Pentru un om. - Cine e atractiv ?
Ştii că aveam de gând să stai lângă mine în seara asta.
La-o pe Erika. Abia aşteaptă să stea cu tine.
Dacă m-ai întreba, iei prea în serios treaba asta de luptător.
Nu poţi întoarce trecutul, oricât de mulţi ai omorî.
Şi oricum...
care e scopul de a fi nemuritor...
dacă îţi renegi simplele plăceri ale vieţii ?
Vezi omul asta ?
Ce-i cu el ?
Nu sunt sigură, dar încep să cred că Lycanienii...
La naiba !
Îmbracă-te elegant şi grăbeşte-te.
Kraven, vorbesc serios. Cred că îl urmăreau.
Pentru ce ar vâna Lycanienii un om, dacă nu pentru mâncare ?
Vreun progres ?
Să vedem.
Negativ.
Te duci acasă ?
Da, Nicholas mi-a dat câteva ore libere.
Apropo...
a zis că ai făcut o treabă excelentă astă seară la chirurgie.
Da.
Ia-o uşurel.
Am fost atacaţi prin surprindere.
Trei Aducători ai Morţii.
- Şi candidatul ? - L-am pierdut.
L-aţi pierdut ?
Uită-te la dezastrul asta.
Gloanţe A. G. Încărcătură mare.
Îl împiedică să se schimbe.
N-are rost să mai scoatem restul. Argintul i-a penetrat organele.
Acum regenerarea e imposibilă.
Să scoatem astea.
Relaxează-te.
Vampirii n-au realizat ca urmăreai un om.
- Nu-i aşa, Raze ? - Nu.
Adică, nu cred.
- Nu crezi sau nu ştii ? - Nu sunt sigur.
Negativ.
Chiar trebuie să mă uit la asta, Michael.
Trebuie să fac totul singur ?
Casele noastre pot fi separate de un ocean...
dar suntem la fel de devotaţi supravieţuirii generaţiilor.
Si când Amelia va sosi să-l trezească pe Marcus...
în doar 2 zile...
vom fi încă o dată uniţi ca un întreg.
Vrem să mulţumim gazdelor noastre pentru ospitalitatea lor.
Intră, îşi face treaba şi pleacă acasă.
Mai mult de atât, nu ştiu ce să vă spun.
Lucrăm non stop. Nu prea avem cine ştie ce viaţă.
Şii unde îl putem găi ?
Nu.
Îl puteţi căuta acasă, sau îl aşteptaţi pâna se întoarce.
Nu a intrat în necazuri, nu ?
Sunt Michael. Nu sunt acasă acum. Lăsaţi un mesaj.
Michael, sunt Adam. Tocmai te-a căutat poliţia la spital.
Erau convinşi că ai fost implicat într-un schimb de focuri.
Le-am spus că în nici un caz ai putea fi implicat în aşa ceva
dar te caută. Chiar acum.
De ce te caută ?
Rahat.
Salut Michael.
Ce dracu se întâmplă ?
Opreşte maşina.
Înapoi !
Bine.
În regulă.
Ai pierdut mult sânge.
Dacă nu opreşti maşina o să murim amândoi.
- Nu glumesc ! - Nici eu !
Taci din gură şi ţine-te. O să fiu bine.
Rahat.
A doua evadare. Lmpresionant.
Poate ca Raze n-a exagerat lucrurile.
Raze n-a adus asta.
Daca Michael e într-adevar Purtătorul, vampirii ar putea...
Relaxează-te prietene.
I-am gustat carnea.
Mai sunt 2 zile până la lună plină.
Curând va deveni Lycanian.
Curând ne va căuta.
Păcat că nu avem mai mult.
Pozitiv.
Stai întins. Ai primit o lovitură puternică la cap.
Ai fost inconştient o vreme.
Ai idee de ce te urmăreau oamenii ăia ?
Unde sunt ?
În siguranţă.
Sunt Selene.
Deci, măcar o dată zvonurile au fost adevărate.
Toata casa vuieşte despre noul tău animal.
- Vei încerca să îl transformi ? - Bineînţeles că nu.
Atunci de ce l-ai adus aici ?
Mi-a salvat viaţa.
- Tu de ce eşti aici ? - Kraven m-a trimis.
Vrea să te vadă. Acum.
Aşa ceva e total inacceptabil.
Nu mi-ai respectat ordinele şi ai petrecut noaptea departe de casă...
... cu un om ? Pe care l-ai mai adus şi la mine în casa ?!
Din câte ştiu eu e înca casa lui Viktor.
Uite, nu vreau să mă cert.
Doar vreau să înţelegi că Michael e cumva important pentru Lycanieni.
- Acum e "Michael" ! - Vrei să mă asculţi ?
Mă depăşeşte faptul că eşti obsedată de teoria asta ridicolă.
Lucian n-ar fi interesat nici un pic de un om...
... Michael sau nu.
Aşteaptă puţin.
Eşti înnebunită după el, nu ?
Ei bine asta e o teorie ridicolă.
Este ?
Lasă-ne !
Sper să nu te oftici niciodată pe mine.
Stai aşa.
Încearcă asta.
Dă-i drumul. Trage cu el.
Scoate-i încărcătorul.
Ai copiat muniţia Lycanienilor. Nitrat de argint.
O doza mortală.
Nu le vor mai scoate cum făceau cu muniţia obişnuită.
Direct în sînge. N-o să mai fie nimic de scos.
Spune-mi, Kahn.
Crezi că Lucian a murit aşa cum se spune ?
- Kraven ţi-a spus iar poveşti de război ? - La asta mă refeream.
Nu e decât o poveste. A lui.
Nu există nici cea mai mică dovadă că l-a ucis pe Lucian, decât cuvântul lui.
Niciodată nu i-am subestimat dorinţa lui Kraven pentru promovare.
Dar Viktor avea încredere în el şi e tot ce contează.
- Unde vrei să ajungi cu asta ? - Nicăieri.
Combaterea Aducătorilor Morţii în public şi urmărirea unui om
nu era ce aveam eu în minte. Ţi s-a spus să te ascunzi.
Calmează-te Kraven !
Omul nu e problema ta.
Şi oricum, am stat ascuns destul timp.
Doar ţine-ţi oamenii sub control, Lucian.
Cel puţin pentru moment.
Nu mă forţa să regret aranjamentul nostru.
Concentreză-te doar asupra părţii tale.
Aminteşte-ţi, deja am sângerat pentru tine o dată.
Fără mine, n-ai avea nimic.
N-ai fi nimic.
Dintre toate sufletele curajoase care au intrat în fortăreaţa lui Lucian
un singur vampir a supravieţuit, Kraven...
care a fost răsplătit nu doar pentru că a aprins marele foc...
ci şi pentru că s-a întors cu dovada morţii conducătorului Lycanienilor...
pielea marcată, tăiată de pe braţul lui Lucian.
- Te-am căutat peste tot. - Nu acum.
A fost muşcat. Omul tău a fost marcat de un Lycanian.
- Kraven te-a pus să zici asta ? - Nu.
Am văzut rana cu ochii mei. Jur.
Cum rămâne cu Jurământul ?
Ştii că e interzis.
Şi de când m-a muşcat, am avut...
Am avut halucinaţii şi viziuni.
Tot ce ştiu e că simt că-mi crapă capul în două.
Bine, deci un om în toată firea te-a muşcat ?
Iisuse.
Michael, eşti sigur că n-a fost un câine ?
Am zis că era un om. Era un om.
- Bine. Am înţeles. - Mă urmărea.
- Şi femeia aceea de la metrou... - Ce femeie ?
Nu m-ai ascultat ? Ea m-a luat ostatic !
În regulă.
Doar... te rog...
O să te ajut să rezolvi asta. Mă întorc imediat.
Dă-mi drumul, Michael.
Dă-mi drumul.
Calmează-te, da ? Ma întorc în câteva minute.
- E o promisiune. - Bine.
Te rog iartă-mă
dar am mare nevoie de îndrumarea ta.
După ştiinţa mea...
n-a fost încercată o Trezire de cineva ca mine.
Numai Bătrânii au puterea de a-şi organiza amintirile şi gândurile
într-o singură viziune unită.
O înregistrare detaliată a domniei lor.
Sper ca Viktor să-mi audă pledoaria.
Te rog iartă-mă, dar am nevoie disperată de îndrumarea ta.
Îmi cer scuze pentru trezirea făcută timpuriu
dar mi-e teamă că suntem toţi în mare pericol.
Mai ales tu, stăpâne, dacă eşti lăsat în starea curentă.
Deoarece cred că Lucian e viu şi nevătămat.
Aici. Acum. Chiar în oraşul ăsta...
pregătindu-se să ne atace în timpul ceremoniei de Trezire.
Şi mai deranjant
este că dacă am dreptate
ar însemna că Kraven e în alianţă cu el.
Ce era aşa grav ?
Uită-te.
Selene !
Vreau să vorbesc cu Selene !
Ăsta e Michael ?
- E Michael ? - Ce dracu se întâmplă ?
Ce se întâmplă cu mine ?
Vin acolo.
Dacă te duci la el, nu vei mai fi primită în casa asta.
Acum că Viktor s-a trezit vom vedea ce are el de zis despre asta.
Intră.
Ascultă, am avertizat-o. Am avertizat-o dar nu m-a ascultat.
- Nu ascultă niciodată. Ar fi trebuit să-ţi spun mai devreme. - Ce să-mi spui ?
Omul ei, Michael...
nu e om în totalitate.
E un Lycanian.
Ce ?
Ce-i zarva asta ?
Nu te mai întoarce aici. Te vor ucide. Întelegi ?
De ce ? Cine sunteţi voi ?
Părăseşte-ne.
Fie că-ţi place sau nu, eşti prins într-un război care durează de 1000 de ani.
O luptă la sânge între vampiri şi lycanieni.
Vârcolaci.
Consideră-te norocos.
Majoritatea oamenilor mor în mai puţin de o oră după muşcătura unui nemuritor.
Viruşii transmişi sunt mortali.
Şi dacă mă muşti, devin vampir ?
Nu, mori.
Nimeni n-a supravieţuit unei muşcături a ambelor specii.
Ar trebui să opresc maşina şi să te omor cu mâna mea.
- Atunci de ce mă ajuţi ? - Nu te ajut.
Eu urmăresc şi ucid pe cei ca tine.
Singurul meu interes e să aflu de ce Lucian te vrea atât de mult.
Ştii de ce am fost trezit, slujitorule ?
Nu, stăpâne.
- Dar voi afla curând. - Adica când o s-o găseşti.
- Da, stăpâne. - Las-o să vină la mine.
Avem multe de discutat, Selene şi cu mine.
Mi-a arătat multe lucruri deranjante.
Lucruri ce vor fi rezolvate în curând.
Această unire a devenit slabă, decadentă.
Poate că ar fi trebuit să pun pe altcineva să-mi conducă treburile.
Dar...
amintirile ei...
sunt haotice.
Nu există simţul timpului.
Te rog stăpâne, lasă-mă să chem ajutoare.
Ai nevoie de odihnă.
M-am odihnit destul.
Ce vei face tu e să-l chemi pe Marcus.
Dar încă doarme, stăpâne.
Amelia şi membrii Consiliului vor ajunge mâine noapte
sa-l trezeasca pe Marcus.
Nu pe tine, stăpâne.
Ai fost trezit cu un secol înainte decât trebuia.
Târfa m-a trădat. Acum Viktor cunoaşte toate grijile care o obsedau.
Aşteaptă !
Tu eşti de încredere ?
Bineînţeles !
Ne întâlnim la mine în cameră peste 20 de minute.
E vremea să te pun la curent cu anumite lucruri.
Văd lucrurile astea, halucinaţiile astea.
Nu sunt halucinaţii, sunt amintiri.
Ai fost muşcat. Amintirile lui au trecut la tine.
Ăsta e unul din locurile folosite la interogaţii. Ar trebui să fie sigur.
- Ziodex lndustries. - Noi o deţinem.
Prima oară a fost plasmă sintetică, acum asta.
De îndata ce va fi aprobat, va deveni noua noastră recoltă de bani.
E sânge clonat.
Si astea pentru ce sunt ?
Lycanienii sunt alergici la argint.
Dacă nu le scoatem gloanţele repede, mor în timpul interogatoriului.
Ce faceţi cu ei dupa ?
Punem gloanţele la loc.
- Cum progresează lucrurile ? - Suntem gata.
De ce îi urâţi atât de mult ?
Ţi-am mai spus. Suntem în război.
Deci doar urmaţi ordinele ?
De ce nu poţi răspunde la întrebare ?
Bine.
A fost ceva în grajduri...
care ne făcea caii bucăţi.
Nu mi-am putut salva mama.
Sau sora.
Ţipetele lor m-au trezit...
Tatăl meu a murit afară încercând să-i gonească.
Eu stăteam la uşa mea
gata să fug în camera nepoatelor mele, când...
Gemene.
Aproape 6 ani.
Macelărite.
- Ca animalele. - Iisuse !
Următorul lucru pe care îl ştiu e că eram în braţele lui.
Războiul intrase în casa noastră.
Îi urmărea pe lycanieni de zile întregi.
I-a gonit şi m-a salvat.
- Cine ? - Viktor.
Cel mai bătrân şi mai puternic dintre noi.
În noaptea aia m-a facut vampir.
Mi-a dat puterea de a-mi răzbuna familia.
De atunci n-am mai privit înapoi.
Ţi-am văzut pozele...
Cine e femeia, soţia ta ?
Ar fi înţelept din partea noastră să fim cu ochii pe verii noştri.
O să-l pun pe Raze să se ocupe imediat !
Mi-e teamă că o să-mi pun toată încrederea în tine, prietene.
Timpul se scurge...
Am încercat să ne ferim, dar cu toate acestea ne-a lovit.
Ne-a aruncat pe contrasens.
Când mi-am revenit, mi-am dat seama că motorul era pe locul din faţă.
Şi ea era prinsă acolo, la 15 cm de mine.
Într-o poziţie terifiantă...
Cred că era în stare de şoc... Mă tot întreba dacă sunt bine...
Îşi făcea mai multe griji pentru mine...
Dacă aş fi ştiut atunci ceea ce ştiu acum aş fi putut să o salvez.
Nu am nicio îndoială în privinţa acestui lucru.
Însă a murit acolo...
Cu două minute înainte de a sosi ambulanţa.
După aceea nu am mai găsit motive pentru a mai rămâne...
Mi-am petrecut o vară aici cu bunicul meu când eram copil aşa că...
După ce am obţinut diploma... am plecat.
Am venit aici pentru a-mi continua viaţa...
... pentru a uita.
Părea o idee bună la momentul respectiv.
Şi ai reuşit...
să îţi continui viaţa ?
Dar tu ?
Vreau să ţii cât se poate de secret ceea ce îţi voi spune...
Mai putem aştepta !
Cine a început războiul ?
Ei.
Sau cel puţin aşa am fost făcuţi să credem.
Scotocirea în trecut e interzisă.
Ar trebui să mă întorc.
Şi cu mine cum rămâne ?
Viktor va ştii ce să facă. Mă voi întoarce.
- Nu stau aici singur. - Vei sta dacă vrei să trăieşti.
Vreau să merg cu tine.
Ce faci ?
Când luna plină va răsări mâine
te vei schimba, vei ucide şi te vei hrăni.
E inevitabil.
Nu te pot lăsa liber p-aici. Îmi pare rău.
Un singur glonţ nu te va omorâ dar argintul va preveni transformarea.
Cel puţin pentru câteva ore.
Dacă nu mă întorc la timp, fă-ţi o favoare.
Foloseşte-l.
Stăpâne.
E aici.
Cum ai putut să-mi faci una ca asta ? Să mă faci de râs aşa ?
Toata casa ştie că aveam planuri cu noi.
- Nu exista "noi" ! - Te vei duce la Viktor
şi îi vei spune exact ce îţi spun eu. De acum înainte vei face ce îţi spun !
E ceva neclar ?
Vino mai aproape, copilo.
Afară.
Haide, mişcă-te.
Am fost pierdută fără tine, stăpâne.
Vânată constant de Kraven şi de infatuarea lui fără margini.
E cea mai veche poveste din carte.
Îşi doreşte singurul lucru pe care nu îl poate avea.
Acum, spune-mi...
cum de crezi că Lucian încă trăieşte ?
Dar ţi-am dat toate dovezile de care ai nevoie.
Gânduri şi imagini incoerente, nimic mai mult.
De aceea Trezirea e facută de un vârstnic.
Tu nu ai experienţa necesară.
Dar l-am văzut pe Lucian. L-am împuşcat. Trebuie să mă crezi.
Ciclul n-a fost rupt niciodată. Niciodată.
Deloc în 14 secole.
Niciodată de când bătrânii au început să sară ca broaştele prin timp.
Unul treaz, doi la somn. Aşa trebuie să fie.
Marcus trebuia să se trezească, nu eu.
- Există o complicaţie. - Dar n-am avut de ales.
Unirea e în pericol şi Michael e cheia...
Da.
Lycanianul...
Te rog.
Dă-mi şansa să-ţi aduc dovezile pe care le ceri.
Bine.
O să-l las pe Kraven să adune probele...
dacă există.
Cum îl poţi crede pe el în locul meu ?
Pentru că el nu a fost îmblânzit de un animal.
Te iubesc...
ca pe o fiică, dar nu-mi dai de ales.
Regulile sunt pentru un scop precis
şi sunt singura cauză supravieţuirii noastre.
Nu ţi se va arăta nici un pic de toleranţă.
Când Amelia va sosi, Consiliul iţi va decide soarta.
Ai rupt ciclul şi Alianţa !
Trebuie să fii judecată.
Trebuia să mă asculţi şi să nu te implici.
Vei fi norocoasă dacă voi convinge Consiliul să te cruţe.
Spune-mi...
Ai avut curajul să tai pielea de pe braţ sau Lucian a făcut-o pentru tine ?
Ascultă-mi cuvintele:
Curând vei vedea lucrurile în felul meu.
Nimeni nu deschide uşa asta. Înţeles ?
Nu-mi permit ca viitoarea mea regină să fugă iar cu lycanianul ăla.
La naiba.
Schimbare de planuri. Amelia va fi adusă de Soren şi echipa lui.
- Asta e treaba noastră. - Nu mai e.
- De ce mă ajuţi ? - Nu te ajut. Pe mine mă ajut.
- Ce se întâmplă ? - Senzorii de perimetru s-au declanşat.
Închidem casa.
E Selene. A evadat ca să se ducă la el, la Michael.
Vreau capul lycanianului pe o tavă.
Trebuie să plecăm.
Lasă-te jos !
Du-te... du-te.
- Sari ! - Îţi baţi joc de mine ?
- Ai avut noroc ? - Alarmă falsă.
Câinii ar fi prins orice s-ar fi apropiat de gard.
- Amelia ar fi trebuit să ajungă până acum. - Da.
Uite, vreau să te strecori afară şi să afli ce o reţine.
Am înţeles.
Poate ar trebui să oprim şi să-i dăm o doză.
Dă-l dracu. O să fie în bine. Aproape am ajuns.
Rahat ! N-o să reuşească. Trage pe dreapta. Trage pe dreapta !
Ia trusa.
Înţeapă-l ! Înţeapă-l !
Stapâne.
Am trimis după Selene
nu după tine.
Ţi-a încălcat ordinele
şi a părăsit casa.
Incompetenţa ta începe să coste din ce in ce mai mult.
Nu e vina mea. A devenit obsedată.
Crede că sunt miezul unei conspiraţii ridicole.
Şi aici e dovada.
Acum, spune-le lor ce mi-ai spus mie.
Bine, bine.
Am căutat pe cineva cu trăsături speciale.
Un descendent direct al lui Alexander Corvinus.
Ungur... un războinic.
Care a venit la putere la începuturile secolului al cincilea.
Tocmai la timp pentru a vedea cum ciuma îi distrugea satul.
Doar el a supravieţuit.
Cumva, corpul lui a reuşit să schimbe boala
transformând-o în avantajul lui.
A devenit primul nemuritor veritabil.
Şi ani mai încolo a avut cel puţin doi copii
care i-au moştenit aceeaşi trăsătură.
Fiii clanului Corvinus.
Unul muşcat de liliac, celălalt de lup
şi unul rămas, ca om, sa meargă singur pe drumul muritorilor.
- E o legendă ridicolă, nimic mai mult. - Probabil.
Dar speciile noastre au un strămoş comun.
O mutaţie a virusului original...
care e direct legată de arborele său genealogic.
Este un descendent al lui Corvinus care zace acolo.
La nici 3 metri de tine.
Da.
Dar e deja vampir. Ne trebuia o sursă pură.
Neinfectată. O copie exactă a virusului original.
Descendenţa lui Corvinus, după cum am aflat
a fost ascunsă in codul genetic al urmaşilor săi umani
şi a fost transmisă în forma ei adormită
până în timpurile lui Michael Corvin.
Ani de zile am încercat să le combinăm codul genetic
şi ani de zile am eşuat.
Era inutil.
Chiar şi la nivel celular speciile noastre păreau predestinate să se distrugă.
Asta până să-l găsim pe Michael.
Celulele sângelui lui Corvinus permite o unire perfectă.
O hematie cu 3 celule.
Aceasta deţine o putere inimaginabilă.
Nu poate să existe o astfel de unire.
- Doar vorbind despre asta este erezie. - Vom vedea.
Deîndată ce Lucian şi-a injectat sângele lui Michael...
Lucian e mort !
Cine zice ?
Am nevoie să faci ceva pentru mine.
Te pot asigura, copila mea...
Kraven va plăti cu viaţa lui.
Curând, casa asta va zace în ruine.
- Nu înaintea ta. - Nu, aşteaptă, aşteaptă !
Doar voi veţi cunoaşte adevărul.
Dacă Lucian a putut să pună mâna pe sângele celui Nâscut Pur
... o vârstnică precum Amelia
sau tu...
injectaţi cu sângele lui Michael...
Oroare !
Jumătate vampir
jumătate lycan, dar mai puternic decât ambii.
Trebuie să vorbesc cu Kahn.
Stăpâne.
Membrii Consiliului au fost asasinaţi.
- Şi Amelia ? - Au scurs-o de sânge.
Deja a început.
Îmi pare rău că m-am îndoit de tine.
Nu te teme, copila mea, iertarea va fi a ta
în momentul în care îl vei ucide pe descendentul lui Corvinus, acest...
... Michael.
Ţi-am dat o enzimă care opreşte transformarea.
Durează puţin până dispare ameţeala.
Destul !
Du-te şi vezi ce-l reţine pe Raze.
Trebuie să-mi cer scuze.
Are nevoie urgentă de o lecţie de maniere.
Vorbind de maniere, unde sunt ale mele ? Iartă-mă.
Sunt Lucian.
Trebuie să plec.
Trebuie să mă întorc.
Nu există întoarcere.
Nu mai ai unde să pleci.
Vampirii te-ar ucide într-o clipită doar pentru că eşti ceea ce eşti.
Unul de-al nostru.
Eşti unul de-al nostru.
Ce faci ?
- Ce faci ? - Sfârşesc acest conflict.
Războiul tău nu are nimic de a face cu mine.
Războiul meu ?
Nu ! Nu !
Sonja !
Te-au forţat să o vezi murind.
Sonja.
De aceea a început războiul.
Am văzut cum s-a întâmplat de parcă aş fi fost acolo.
Am fost sclavi odată.
Gardienii de zi ai vampirilor.
Am fost născut în sclavie
şi totuşi nu le-am purtat pică.
Chiar mi-am luat o vampiră de soţie.
Era interzisă
unirea noastră.
Viktor se temea de amestecul speciilor.
Se temea atât de mult încât
a ucis-o.
Pe propria lui fiică.
Arsă de vie.
Pentru că mă iubea.
E războiul său.
Al lui Viktor.
Şi şi-a petrecut ultimii 600 de ani
exterminându-mi specia.
Ce vor face cu Selene ?
Avem musafiri.
- Credeam că avem o înţelegere. - Răbdare.
Kraven.
Astea sunt lucruri ce trebuiesc discutate în intimitate.
Te rog, condu-i pe oaspeţii noştri jos.
Consiliul a fost distrus.
În curând vei avea totul.
Amândoua părţi şi un tratat solid cu lycanienii.
Care cred ca nu vor fi uitaţi când premiile vor fi împărţite.
Cum crezi că pot lua controlul acum că Viktor a fost trezit ?
Nu-l putem învinge. Puterile îi cresc în timp ce vorbim.
Şi de aceea am nevoie de Michael.
Dacă ar fi fost aşa de simplu de scăpat de Viktor
ai fi făcut-o chiar tu cu secole în urmă.
La gura de aerisire ! Repede !
Ticălosul !
Rahat !
E Viktor.
Da.
Şi dacă ţi-ai fi făcut treaba, încă ar fi hibernat.
Unde naiba e Raze ?
Mai e vreo ieşire ?
Nu cred că te-ai gândit că va trebui să sângerezi pentru reuşita planului.
Nici să nu te gândeşti să pleci.
Nitrat de argint. Pariez că nu te aşteptai la asta.
Haide. Mişcaţi-vă ! Mişcaţi-vă !
Lucian.
Selene !
Trebuie să te scot de aici. Viktor vine încoace.
Şi nu va fi mulţumit până ce ultimul lycanian nu e mort.
Te vor ucide şi pe tine pentru că m-ai ajutat.
Ştiu.
Ştiu de ce a început războiul.
De ajuns, tu vii cu mine !
Sper să trăiesc îndeajuns să văd cum Viktor îţi va lua viaţa.
Pariez că ai vrea.
Dar să-ţi spun ceva despre iubitul tău tată întunecat.
El ţi-a ucis familia.
Nu lycanienii.
Niciodată n-a putut să-şi respecte regulile.
Zicea că nu putea suporta gustul animalelor.
Şi din când în când ieşea şi se sătura cu sânge uman.
I-am păstrat secretele..
.. curăţat mizeria.
Dar el a fost
cel care s-a strecurat din cameră în cameră
ucigându-i pe toţi dragi ţie.
Dar când a ajuns la tine.
Nu a putut suporta gândul să te lase lipsită de viaţă.
Tu, care îi aminteai asa de mult de preţioasa lui Sonja.
Fiica pe care a condamnat-o la moarte.
- Minciuni. - Crezi ce vrei.
Acum vino.
Locul tău e lângă mine.
Aşa să fie.
Muşcă-l !
Jumătate vampir
jumătate lycanian
dar mai puternic ca amândoi.
Ce naiba faci ?
Poate că m-ai ucis pe mine...
vere.
Dar dorinţa mea
se împlineşte oricum.
Unde e ?
Unde e Kraven ?
Iartă-mă, copila mea.
N-au fost lycanienii.
Tu ai fost.
Lăsaţi-ne.
Cum de ai putut să-mi porţi încrederea
ştiind că tu mi-ai ucis familia ?
Da.
I-am luat de lângă tine.
Dar ţi-am dat mult mai mult.
Nu e un schimb cinstit ? Viaţa pe care ţi-am dat-o ?
Darul nemuririi ?
Şi viaţa fiicei tale ?
Sânge din sângele tău ?
Mi-am iubit fiica.
Dar oroarea ce creştea în pântecele ei
era o trădare pentru mine şi pentru semeni.
Am făcut ceea ce era necesar pentru a proteja specia.
Aşa cum sunt forţat să fac din nou.
Nu.
E timpul să mori.
Deşi nu pot prezice viitorul
consecinţele acestei nopţi vor răsuna în zidurile
celor două case mulţi ani de acum înainte.
Doi vampiri vârstnici au fost exterminaţi.
Unul de mâna mea.
Curând, Marcus va lua tronul.
Şi un val de furie şi răzbunare se va revărsa în noapte.
Diferenţele vor fi lăsate deoparte.
Alianţe vor fi formate.
Şi curând...
eu voi deveni prada.