VIZIUNI
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
- David ? - Hei, hei...
David ?
- Da, ştiu. Nu te mişca. - Avem nevoie de un doctor !
David, ce s-a întâmplat ?
Nu, e în regulă. Ai avut un accident de maşină.
Mai era o maşină... Ce s-a întâmplat cu cealaltă maşină ?
O, David... O, David !
Eveleigh ? Eveleigh ? Scumpo, este în regulă. Sunt aici.
Nu, David, nu este în regulă.
Era un bebeluş în cealaltă maşină.
- Ce s-a întâmplat cu el ? - Nu, nu, nu...
Ceva foarte rău s-a întâmplat !
Eveleigh, n-a fost vina ta. Încearcă să dormi.
UN AN MAI TÂRZIU
GHIDUL FEMEII ÎNSĂRCINATE
Dar trebuie să fii atent cu îngrăşămintele cu potasiu...
Uite-o.
- Bună, scumpo. - Bună ziua.
- Eu sunt Emilio. - Evey.
- Mă bucur să te cunosc. - Asemenea.
- Îl înveţi meserie pe David ? - Da, prinde repede.
Practic, îmi iau masterul în agricultură într-un curs intensiv de o lună.
Te uiţi tu la astea ? Mersi. Vino încoace.
- Eşti un adevărat muntean aici. - Mulţumesc.
"Eveleigh's Vineyard" ? Chiar vrei să-i pui numele ăsta ?
- Nu-ţi place ? - Îl ador.
Îl ador. Mulţumesc.
Ştiu că nu pare cine ştie ce acum,
dar în septembrie vom vedea prima noastră recoltă.
Tocmai ai trecut pe lângă un pogon de Cabernet,
un deal de Pinot Gris, iar aici...
Suntem nebuni că facem asta acum, David ?
Vino aici.
Nu ştiu cum eşti tu, dar eu sigur sunt nebun.
Vorbesc serios, cred că va îţi va prinde bine.
Vreau să fii fericită, Evey.
Ce dorinţe simple ai.
La un singur lucru vreau să-ţi stea mintea,
să faci un bebeluş sănătos.
Victor... Un aperitiv ?
Nu, nu, nu. Mai întâi voi ţine un toast.
Poftim.
Mulţumesc.
Aş vrea să ţin un toast.
Când am auzit că un cuplu tânăr din Los Angeles
vrea să redeschidă crama,
trebuie să recunosc, primul meu gând a fost:
"ăştia glumesc".
Dar acum, că l-am cunoscut pe David şi încântătoarea lui soţie...
- Evey. - Evey.
Sunt uluit de pasiunea şi dedicarea lor,
calităţi necesare aici,
doar ştim cu toţii că acestă vale nu are o reputaţie grozavă.
E un loc aspru, cu recolte slabe şi secete.
Dar butaşii de vie care supravieţuiesc sunt mai puternici,
pentru că par să prospere în aceste împrejurări potrivnice.
Asta le dă caracter, ca şi oamenilor de aici.
Vinul pe care-l beţi e un Folgore '89.
Şi nu mă refer la anul 1989, ci la 1889.
E unul din primele vinuri care au fost făcute în această vale
şi a fost făcut chiar aici.
M-am gândit să-l bem în acestă seară, în onoarea acestui cuplu tânăr,
şi să le urăm bun venit în clubul nostru foarte special.
- Salud. - Salud.
- Mulţumim. - Salud.
Bună... Îţi mulţumesc că ai venit.
- Ştiu că a fost un drum foarte lung. - Lung ?! A fost o eternitate !
Dar uite ce de burlaci eligibili ai şansa să cunoşti în seara asta.
Ştii bine cât de mult îmi plac bărbaţii în salopete.
De fapt, el nu poartă nimic pe dedesubt.
Te rog, ajută-mă să intru în graţiile acestor podgoreni.
Simt că o dau în bară.
Podgorean, adică ca bătrânul ăla care ne-a dat vinul vechi ?
Ăla e Victor Napoli.
E un fel de "Naş" al regiunii, suntem foarte norocoşi să-l avem aici.
Hei, ce se întâmplă ?
- Helena Knoll ! - Bună seara.
Gata cu vinul. Doar dacă eşti susţinătoare.
Nu-mi vine să cred că a venit.
Cine e ? Cine e ?
Helena Knoll, cel mai mare distribuitor din vale.
Practic, dacă reuşim să ne trecem primele vinuri pe lista ei, am reuşit.
- A fost o plăcere să te văd. Noapte bună. - Noapte bună.
- Cornuleţe cu bacon ? - Pardon ?
Sunt cornuleţe cu bacon. Sunt foarte delicioase.
- Ştiu că arată ciudat. - Da.
- Tu trebuie să fii Eveleigh. - Da, eu sunt. Bună.
- Helena. - Îţi mulţumesc că ai venit, Helena.
- Cu plăcere. - E o plăcere să te cunosc.
Ştii ceva ? Hai să ne aşezăm.
- Vreau să te văd mai bine. - Bine.
I-ai cunoscut pe Porteri,
familia care a locuit aici înaintea voastră ?
Nu. Am auzit de ei. Au plecat înainte ca noi să...
Erau depăşiţi de situaţie.
David şi-a dorit toată viaţa să facă asta, de când îl ştiu eu, aşa că...
Trebuie să fie o perioadă foarte incitantă pentru tine şi soţul tău,
cu un bebeluş pe drum.
Unde sunt facilităţile voastre ?
- Facilităţi ? - Toaleta, dragă,
dacă nu vrei să fac în natură.
Acolo, în spate.
Fii puternică pentru bebeluş...
Helena, te simţi bine ?
Acum suntem doar noi, mămicile.
Nu mă atinge !
Îmi pare rău, îmi pare rău. Te simţi bine ?
Sigur că da.
Iisuse, normal că mă simt bine.
Ce-a fost asta ?
Sinceră să fiu, părea posedată.
N-am mai văzut aşa ceva. A fost înfricoşător.
Păi, îl putem considera încă unul din misterele văii, bănuiesc.
- Eu vorbesc serios. - Şi eu.
Dacă voiam să impresionez pe cineva în seara asta, pe ea voiam s-o impresionez.
Era beată ?
Nu, nu cred.
Şi ştia că sunt însărcinată. De unde ştia ?
De parcă suntem prietene pe Facebook.
Asta chiar că-i ciudat. N-am spus nimănui.
A început să se vadă ?
Vrei să arunc o privire ?
- Ai vrea tu. - Ce ?!
Bine, gheara o să arunce o privire.
Am făcut cornuleţele cu bacon. Mi-am făcut partea.
Îţi arăt eu cornuleţe cu bacon.
Ce e ?
Nimic.
Rahat !
Aici totul decurge perfect.
Ce incitant e.
În rest, cum te simţi ?
- Ai dureri în zona tâmplelor ? - Sunt bine.
Adică, tot am coşmaruri
şi tot mi-e frică să conduc, dar în rest sunt bine.
Asta nu sună bine pentru mine, Evey.
Ai ţinut legătura cu psihiatrul tău după ce ai oprit medicamentaţia ?
E posibil să ai şi acum simptome TSPT de la accident.
Ştiu în ce direcţie merge discuţia. Nu voi mai lua nici un fel de medicamente.
Îmi pare rău, dar nu voi face nimic care să dăuneze bebeluşului.
Te înţeleg. Ce părere ai despre exerciţii ?
Avem în oraş o clasă de yoga prenatală.
Am auzit lucruri bune despre ea.
Înainte să începem exerciţiile,
să-i urăm bun venit lui Eveleigh în clasa noastră de yoga prenatală.
Să ne adunăm în jurul ei şi să plasăm mâinile pe Manipura ei.
Folosind suflarea de foc,
lasă-ne să transferăm dragoste şi vitalitate în copil.
Acum închideţi ochii
şi respiraţi cântecul vieţii noastre în copilul dinăuntru.
Nu e ceva foarte Zen să fii pipăită de străini.
Eu am izbucnit în râs când mi-au făcut-o.
- Eu sunt Sadie. - Salutare, eu sunt Evey.
- Bună. - În câte luni eşti ?
- În trei. Tu ? - Trei.
Poftesc la lucruri sărate, ceea ce mă face să cred că voi avea un băiat, dar nu ştiu.
O parte din mine ştie că vom avea o fată.
Eu poftesc la toate.
Noaptea trecută am luat un baton de ciocolată
şi l-am înfipt fix în mijlocul unui pahar de îngheţată.
Nu l-am tăiat, nu i-am făcut nimic.
Practic, am plantat un steag de ciocolată.
Câteodată am impresia că-mi pierd minţile de tot cu această sarcină.
Sarcina e o nebunie ! O poţi lăsa să te înnebunească
sau te poţi relaxa şi savura călătoria.
În ciuda greţurilor matinale şi vergeturilor ?
Aveţi nişte mărunţiş în plus ?
Nu, îmi pare rău, nu mai avem. Îmi pare foarte rău.
- Drogaţi... - Sunt o problemă pe aici ?
Sunt ca o molimă.
Îmi pare rău... Nu îmi place să te văd mergând pe bicicletă.
- O să fiu în regulă, mamă. - Sunt sigură că vei fi, dar..
Sunt atâţia şoferi beţi şi drogaţi pe aici...
- Ne vedem marţi ? - Da !
Te rog, nu mă lăsa singură cu femeile alea nebune.
- Nu vrei să fii pipăită iar ? - Ne vedem marţi, Evey !
- Buenas. - Bueno.
De ce îi spionai ? Oamenii vin în ţara asta ca să fie lăsaţi în pace.
Dacă vecinii noştri prepară metamfetamină, David ?
Oare suntem în siguranţă ? Noi sau bebeluşul ?
Evey, nu ştii ce-ai văzut, bine ? Puteau face orice.
- Unde mi-e cuţitul ? - Şi ce dacă ? Nu facem nimic ?
Exact. Nu e treaba noastră.
Când mă duceam acolo, am văzut ruinele casei vechi.
Da, Emilio a zis că va angaja nişte băieţi s-o dărâme.
- Dar n-am avut timp. De ce ? - Aşa.
Bine.
David ? David !
- Doamne, Dumnezeule ! - Ce ? Ce e ?
David, e cineva afară.
Scumpule, e cineva afară.
Un bărbat cu glugă, e acolo afară.
Nu e nimeni aici.
Am văzut pe cineva.
Bine, dacă se întoarce mă ocup de el.
- Bine ? - Stai. Nu mă crezi ?
N-am spus asta. Nu, este... Uite ce e, ne-am mutat recent.
În mijlocul pustietăţii, afară e înfiorător.
Tu aştepţi... Noi aşteptăm...
Şi, ştii tu...
Ţi-ai întrerupt medicamentaţia.
Asta se întâmplă.
Hai. Nu a fost nimeni.
Hai în pat.
Nu eşti nebună.
Gândeşte-te la drogaţii de pe aici.
A părut atât de real.
Trebuie să-ţi asculţi intuiţia.
Cine ştie ? Ar putea fi simţul mămicii care iese la iveală.
Simţul mămicii ? Ăsta e un fel de al şaselea simţ ?
Ceva asemănător.
Odată, când eram mică de tot, soră-mea îmi făcea baie
şi m-a lăsat în cadă cu apa pornită,
iar mama era la parter, dădea cu aspiratorul,
evident, nu putea auzi nimic,
dar a simţit ceva, ştii ?
A urcat la etaj, iar eu eram acolo, sub apă, înecându-mă.
A ştiut, pur şi simplu. Simţul mămicii.
Da, e simţul mămicii sau e ceva mai mult de atât.
Am avut un accident de maşină acum un an.
S-a stabilit că n-a fost vina mea,
dar în cealaltă maşină era o mamă şi bebeluşul ei, şi...
Bebeluşul n-a supravieţuit.
Îmi pare foarte rău.
Asta e groaznic. Iisuse !
Am încercat să dau de cealaltă familie,
dar nu mi-au răspuns la telefoane. Şi nu pot spune că-i învinovăţesc.
În orice caz, pe urmă David m-a pus pe antidepresive pentru că...
Simţeam că îmi pierd minţile.
Evident, nu le-am mai luat când am aflat că sunt însărcinată.
Bun. Mă bucur.
Oricum, n-ar trebui să bagi chimicalele alea în corpul tău.
Ştiu.
Nu te poţi pedepsi la nesfârşit pentru ceva de care nu eşti vinovată.
Îţi mulţumesc că-mi eşti prietenă.
Ce-ar fi să-ţi iau un mousse de ciocolată ?
Aş mânca o prăjiturică.
David ?
Cine e acolo ?
Cine e ? Cine e acolo ?
O, David...
- Evey ? - O, David, David...
- Ce se întâmplă ? - Sticlele de vin au explodat !
Despre ce vorbeşti ?
Adineauri au...
Dar au... Şi era o armă acolo.
David, era o afurisită de armă acolo !
- Salut. - Salut, David.
Intră. Scumpo, el e Leo Cottrell. Locuieşte mai încolo.
Salutare.
Când am vorbit mai deunăzi, am realizat că n-am trecut pe la voi să vă salut.
Leo are o afacere cu ulei de măsline artizanal.
- Nu ? - Da. Vorbeam despre ea.
Nu vreau să înţelegeţi greşit.
Ar trebui să treceţi pe acolo să vedeţi despre ce-i vorba.
Bine. Mulţumesc pentru vizită, apreciez.
Da, da. Ne mai vedem.
- Da. - În regulă.
Ştiu ce-am văzut.
Ştiu.
Nu vorbim de vedenii aici, vorbim de halucinaţii majore.
Tipul cu glugă, o armă...
Despre asta am discutat, Eveleigh.
Practic, corpul tău de gravidă e un cocktail de hormoni aflaţi în competiţie.
Nu iau medicamente.
Dar ai luat medicamente aproape jumătate de an după accident
şi te-ar putea ajuta în lupta cu simptomele.
Şi mă simţeam ca un zombi şi nu eram însărcinată.
Efectele secundare sunt foarte puţine.
Nu trebuie să-ţi faci griji pentru asta. E un antidepresiv obişnuit.
Dar nu sunt în depresie şi nu ştim sigur
că nu există efecte secundare. Nimeni nu ştie asta.
Evey, nu putem trăi în felul ăsta.
Eu nu pot trăi aşa.
Vreau să-mi promiţi că dacă mai ai o halucinaţie,
îţi iei medicamentele din nou.
David, bebeluşul e primordial.
O să-i dau un minut să respire.
Cred că e prima oară când beau ceva care trebuie lăsat să respire.
Sunt beat. În fine.
Bugetul nostru nu ne permite decât vin la doi dolari.
E în regulă.
Când o să puneţi în funcţiune crama ?
Suntem pe aproape. Problema e ploaia aici.
Ar fi trebuit să avem lăstari până acum,
dar am adus două cisterne cu apă pe săptămână de când am preluat podgoria.
Cisterne cu apă ? Nasol.
Nu se spune că anul acesta o să fie cel mai secetos din ultimele decenii ?
Nu turna sare pe rană, Ben.
- Zic şi eu. - E în regulă.
Dar tu, Eveleigh ? Îţi place aici ?
- Evey. - Îmi cer scuze. Ce-ai spus ?
Nu a fost în apele ei în ultima vreme, aşa că...
Închipuie-ţi cum voi fi când voi lua medicamente, David.
Scuze, n-am vrut să stric bună dispoziţie.
- Dar nu poţi lua medicamente. Eşti gravidă. - Mulţumesc.
Ben, îţi arăt podgoria ?
- Cred că doamnele s-au plictisit de noi. - Da, da.
- Îmi pare rău. - Nu vă duceţi prea departe.
Nu vrem să trimitem o echipă de căutare după voi.
- Da, Majestatea Voastră. - Îmi pare rău că am făcut asta.
Nu !
- Ben pare drăguţ. - Da, cred că e de păstrat.
Iartă-mă, nu vreau să fiu indiscretă,
dar ce înseamnă asta, cu pusul pe medicamentaţie ?
- Antidepresive. - Nu-i poţi lăsa să-ţi facă asta.
Dr Mathison spune că nu e periculos.
Tu ce crezi ?
Cred că e ceva în neregulă aici şi nu cred că-mi imaginez asta.
Ăsta e simţul mămicii.
Acum, instinctele tale protectoare sunt la un nivel record,
dacă ceva s-a întâmplat în această casă, eşti mult mai receptivă la asta.
Ce vrei să spui ?
Vreau să spun... Cred că această casă ar putea fi bântuită.
Sunt dezamăgit că casa nu se ridică la nivelul aşteptărilor voastre.
Afirmaţia anului.
Îmi pare rău, Glenn, dar trebuie să ştiu tot ce e de ştiut despre podgorie.
Da, am făcut toate căutările la care m-am putut gândi.
Rapoarte ale poliţiei, prezentări imobiliare, dar n-am găsit nimic.
Nu au fost raportate violenţe, dezastre naturale,
accidente agricole sau orice eveniment
care ar putea să fie cauza activităţii paranormale.
De fapt, sunt surprins că te plângi.
Mai toată lumea ar fi încântată să poată spune
că locuinţa lor e bântuită de spiritele foştilor podgoreni.
Bla, bla, bla... Adaugă romantism.
Dar ruinele din spatele casei ?
Cred că a fost o casă mare acolo.
Am cercetat 80 de ani din trecut, dar n-am găsit nimic.
Zona a fost declarată teren agricol
până ce Porterii au obţinut permisul de construcţie
pentru a transforma grajdul în casă.
Încearcă să-i cauţi. Asta ar fi recomandarea mea.
A fost o plăcere, d-nelor, şi anunţaţi-mă
dacă mai pot face vânători de fantome pentru voi.
Bună, Eveleigh.
Mă bucur să te cunosc în sfârşit...
Nu, nu !
Nu ! Nu !
Nu, nu, nu...
Nu !
- De ce eşti aici ? - Nu !
Pe cuvânt, Eileen, mi-aş dori să fi fost acolo.
A fost înspăimântător.
Poate era un televizor aprins pe la vecini.
Câteodată ochii şi urechile îţi pot juca feste
când eşti singură prea mult timp.
Uite ce e, cred că ar trebui să iei în considerare
cele mai rezonabile explicaţii prima oară.
- Dragă ? - A venit David. Trebuie să închid.
- Distracţie plăcută în Paris. - Bine, o să-mi fie dor de tine.
Ai grijă şi concentrează-te pe muncă.
Ne vedem în câteva luni. Spune-i lui David ce s-a întâmplat !
Da, sigur. Bine, să ai un zbor plăcut. Pa, te iubesc.
Bună, dragule. Cum ţi-a fost ziua ?
Am înlocuit toţi stâlpii pe versantul de nord.
Iar a trebuit să gonesc nişte ratoni. Ce faci ?
Adineauri am vorbit cu Eileen, s-a îmbarcat spre Paris.
Ce ştii despre familia Porter ?
Nu prea multe. Tipul e la închisoare. De ce ?
Nu ţi se pare ciudat că nu ştim nimic despre oamenii care au locuit înainte aici ?
- Nu ştim ce s-ar fi putut întâmpla aici ? - Nu prea. Ce se întâmplă ?
Dacă ceea ce simt eu nu e TSPT,
nu e ceva hormonal, ci altceva ?
Cum ar fi ?
Ceva supranatural.
Nu ştiu ce să zic. Scumpo, să nu exagerăm.
Ăsta e ultimul lucru de care ai nevoie acum.
David, dacă s-a întâmplat ceva îngrozitor pe vremuri în vechea casă ?
Şi atunci ce e ? O fantomă pe care doar tu o poţi vedea ?
Poate e din cauza sarcinii.
Poate primesc, nu ştiu, un al şaselea simţ.
Ascultă-mă puţin.
Am trecut prin ceva foarte tragic anul trecut
şi asta ar fi traumatic pentru oricine, scumpo,
şi nu ai nici un motiv să te simţi vinovată.
Bine, vino aici. Vino.
Totul va fi bine. Bine ?
- Promiţi ? - Da, promit. Ascultă.
Când o să apară bebeluşul,
totul ţi se va părea un vis urât. Bine ?
Nu.
Bine.
Ce naiba ?!
- Ce-ai făcut adineauri ? - Ce ? Ce-am făcut ?
Ce să fac ?
Cerule, Evey !
Nu e normal.
Dacă nu te pot face să vezi asta, nu ştiu ce altceva să-ţi spun.
Evey...
Evey ? Scumpo ?
Ce s-a întâmplat ? Eşti teafără ?
Ce s-a întâmplat ?
Nu, nu cred că a suferit vreo contuzie.
Dar tăieturile de pe faţă nu sunt în regulă.
Înţeleg. Da, sunt aici cu soţul.
Da, şi el e de aceeaşi părere.
Copilul nu va păţi nimic, bine ?
Promit.
Neaţa !
UNDE EŞTI ? TOTUL E ÎN REGULĂ ?
Nivelul lichidului amniotic arată grozav.
În privinţa asta n-avem griji.
Vei avea o naştere uşoară.
Mulţumesc.
- Sadie ! Bună ! - Bună !
Ce mă bucur să te văd.
Şi îmi pare rău că nu ţi-am răspuns la mesaje.
M-am simţit prost. Te-am sunat de nu ştiu câte ori.
Nu tu eşti de vină.
Ce se întâmplă ?
Toată lumea a zis că am făcut ce era bine luând medicamentele.
Probabil au dreptate. Adică, nu mai văd lucruri, ceea ce...
E un lucru bun, nu ?
Nu ştiu ce să zic.
Nu ştii cum era. Simţeam că-mi pierd minţile.
Da, dar cum te simţi acum ?
Nu mă simt eu însămi în totalitate.
E un inhibitor. Opreşte creierul din a se duce în extreme.
Când aveam viziuni, dr Mathison a spus că nivelul cortizonului urcase la cer.
Nu e corpul lui, şi nici al lui David.
Ştii cine e singura persoană avantajată de faptul că iei aceste pastile ?
Soţul tău.
David ?
- Bună. - Bună.
Ce faci aici ?
Te căutam.
A trebuit să mă duc în Edna Valley
ca să mă întâlnesc cu câţiva distribuitori mari.
Serios ?
- Cum a decurs întâlnirea ? - Bine.
ASOCIAŢIA NAŢIONALĂ A BIBLIOTECILOR CĂTRE JANE PORTER
ÎNŞTIINŢARE FINALĂ
V-AU FOST FACTURATE URMĂTOARELE CĂRŢI, IAR FIŞA DE BIBLIOTECĂ V-A FOST ÎNCHISĂ
- Alo ? - Bună ziua.
- Cu Jane Porter vorbesc ? - Cine e ?
Nu mă cunoaşteţi. Evey Maddox.
Locuiesc în vechea ta casă din Paso Robles.
Da ?
Păi, de fapt, am deschis o scrisoare adresată ţie din partea bibliotecii.
- Mi-ai deschis scrisorile ? - Da, îmi pare foarte rău.
În mod normal, n-aş face aşa ceva. Dar am văzut că ai împrumutat
foarte multe cărţi despre fantome şi supranatural
şi mă întrebam dacă a avut vreo legătură cu experienţele tale din această casă.
Vă rog, dnă Porter, ştiu că sună complet deplasat,
dar am văzut şi auzit anumite lucruri,
şi nimeni nu mă crede pentru că sunt însărcinată.
Şi apoi Helena Knoll ţi-a menţionat numele...
- O cunoşti pe Helena ? - Da.
La început m-am gândit că îmi pierd minţile.
Bună, Eveleigh.
Intră.
Helena ?
Îmi cer scuze că întrerup.
Eveleigh Maddox. Ce pot face pentru tine ?
Îţi aminteşti când ai venit la petrecerea noastră
şi te-am găsit în dormitorul nostru şi păreai...
... supărată ?
Nu-mi amintesc să fi fost supărată.
Ce e ? De ce ai venit aici ?
Cauţi nişte scuze ?
Cerule ! Nu, nu vreau scuze. Am vorbit cu Jane Porter.
Şi eu le văd.
Şi mi-e teamă pentru bebeluşul meu.
Vino aici. Te voi ajuta.
- Nu-ţi fie teamă. - Mă ajuţi ?
Nu-ţi face griji.
Mie îmi place să-i spun suflet sensibil.
Văd şi simt mult mai multe lucruri decât unii oameni.
Cred că a fost un palat minunat.
Când beau vin pot...
Să simt strugurii, pământul şi vremea.
Dar, câteodată...
Câteodată simt mai mult de atât.
Mă conectez de o persoană sau un loc.
Apare din senin.
Îşi înfăşoară degetele în jurul inimii tale şi nu-şi mai dă drumul.
Ai văzut ceva în casă ?
Da, am văzut ceva.
Dar am simţit furie, mânie, frică,
toate amestecate.
Ăsta e locul. Chiar aici.
O, da.
E ceva aici.
Dă-mi mâinile.
Vrei să înţelegi chestia asta, nu ?
Trebuie să ne conectăm, să ne strângem energia,
să fim deschise prezenţei de acolo.
Ei vor să fie văzuţi, vor să fie invitaţi. Înţelegi ?
Ce-a fost asta ?
Ceva s-a întâmplat pe această proprietate.
Ceva foarte groaznic a pătat pământul.
Ştiam că nu înnebunesc.
Ştiam că e real.
Anumite acte de violenţă psihică,
cele cu adevărat rele,
au rezonanţă în timp,
ca nişte unde care se răspândesc de-a lungul unui iaz.
Alo ? Nu, mă bucur să te aud.
Numai puţin.
- E fiica mea. Te deranjează ? - Nu, nu. Te rog.
Prietenii tăi vor să te ajute să-ţi recâştigi controlul.
Helena ?
Ce ?!
Helena ?
Helena ! Helena, te simţi bine ?
Nu vorbi. O să chem ajutoare.
O să chem ajutoare.
911. Care e urgenţa dvs ?
O prietenă are un atac de cord.
- Puteţi trimite o ambulanţă ? - Bine.
Puteţi confirma adresa, strada Denmar, nr. 6425 ?
Nu e ce crezi !
Tu eşti !
Doamne ! Helena !
Nu, Helena ! Nu !
Doamne, Dumnezeule !
Doamne !
Ce e asta ?
Protecţie.
Protecţie împotriva la ce ?
El maligno. Diabolicul.
A devenit mult mai puternic de la venirea ta.
Evey ?
- Ce-i asta ? - Nu e nimic. Ce faci ?
De ce ai asta şi ce naiba caută asta în casa noastră ?
Calmează-te puţin, bine ? Lasă-mă să-ţi explic.
Muncitorii, bine ? Oamenii lui Emilio.
Îmi tot dau rahaturile astea cu cultul fertilităţii,
le lasă peste tot.
- De ce nu mi-ai spus ? - E doar ceva ce fac fermierii.
E un fleac.
N-am vrut să-ţi spun pentru că n-am vrut să-ţi umplu capul
cu aceste poveşti nebuneşti.
- Eram îngrijorat că... - Că ce ?
Că vei începe să te porţi exact cum o faci acum.
Eu şi Helena am văzut ceva în ruine.
- Şi asta a ucis-o. - Nu, nu.
- Am văzut-o ! - Nu, inima ei a omorât-o.
Avea o boală de inimă.
Bine. Orice vrei să crezi, e în regulă.
Vino cu mine. Te rog, hai să părăsim casa !
Am investit tot ce aveam în asta !
Îmi pare rău.
Ăsta e visul nostru.
Nu e un vis.
E un coşmar !
Ceva e în neregulă în casa asta.
- O să ţi-o dovedesc. - Evey...
Nu, nu mă mai întorc niciodată aici !
Salut, sunt Sadie. Lasă-mi mesaj.
Bună. Evey te sună.
Aveai dreptate despre toate.
Despre medicamente, despre David.
Plec către L.A.
Dar trebuie să fac un lucru mai întâi.
Dar regret enorm că ne-am certat ultima oară când ne-am văzut, sună-mă.
Bine... Pa !
Îmi pare rău pentru Helena.
Da...
Până să mă uit pe sticlă, nu mi-am dat seama
că familia ta a trăit pe pământurile noastre.
Aşa e, dar asta se întâmpla cu o sută de ani în urmă.
Uite una cu o etichetă bună.
Poftim.
"Folgore."
Se vede casa clar.
A fost cel mai bun domeniu din vale.
S-a întâmplat vreodată ceva ciudat familiei tale când trăiau acolo ?
Păi...
Străbunicul meu a construit casa în 1881.
Legenda familiei spune că, la scurt timp după ce s-au mutat acolo,
au început să experimenteze fenomene stranii,
să audă şuierături şi uşi trântite.
Lucruri la care nu găseau explicaţii.
Au aflat de ce se întâmplau ?
Nu ştiu. Toate astea le-am auzit când eram mic, de la bunica mea.
În orice caz, într-un final s-au mutat, iar străbunica mea
a dat foc casei. Dacă ea n-a putut trăi acolo,
n-a vrut ca altcineva să trăiască acolo.
Ştii, am ceva care te-ar putea interesa.
Stai să ţi-l aduc.
Străbunica mea era încăpăţânată şi n-a vrut să renunţe aşa uşor la casă,
aşa că a angajat un medium pentru a curăţa locul.
Povestea spune
că mediumul a intrat într-o transă în încercarea de a contacta
spiritele închise în casă.
Astea sunt câteva din schiţele făcute de ea.
David !
Ăsta e David !
David, noi suntem.
Un medium ne-a văzut locuind în acea casă.
- Despre ce vorbeşti ? - Am desenele făcute de ea !
- Nu deveni isterică. - Nu sunt isterică, am dovezi.
Calmează-te.
Scumpule, trebuie să pleci din casă.
Bine, dar trebuie să vii să mă iei.
- Ai maşina mea, nu ? - Nu mă întorc în casă.
Lasă-mi timp să împachetez şi dă-i instrucţiuni lui Emilio cât suntem plecaţi.
Sună-mă când ajungi şi ies.
Te iubesc.
Răspunde.
Răspunde !
David ?
- David ? - Da.
Eileen ?
Ce faceţi...
E în regulă, scumpo. Totul e în regulă.
Ce caută toată lumea aici ?
Suntem aici pentru că te iubim.
David ne-a rugat să venim pentru a te ajuta să treci peste această perioadă dificilă.
O intervenţie, David ?
Priveşte-o ca pe un sistem de suport.
Ea cine e ?
Te-am văzut cu ea în faţa cafenelei.
Ea e Victoria Lambert. E terapeut de familie
şi am chemat-o în seara asta pentru că credem că te poate ajuta.
Bună, Eveleigh. Mă bucur să te cunosc, într-un final.
Ascultă, nu vreau decât să fiţi în siguranţă, tu şi copilul.
Prietenii tăi vor să te ajute să recâştigi controlul.
Bine, taci.
Trebuie să plecăm şi trebuie să o facem chiar acum !
Victoria chiar s-a oferit să te lase să stai la ferma ei până naşti.
Te poţi relaxa acolo atunci.
Nu vreau să stau la fermă, David !
Trebuie să plecăm ! Trebuie să plecăm acum !
Calmează-te.
Ce e ?
Scuze. Pusesem nişte ceai la fiert.
În seara asta se întâmplă !
Ştiu. Cam în două ore ar trebui să ajungem.
Da, David e bine.
În seara asta e !
Ce e, scumpo ?
Ne-am înşelat, ne-am înşelat !
În seara asta e ! În seara asta e, David !
Despre ce vorbeşti ?
David, se întâmplă, se întâmplă în seara asta !
- Trebuie să plecăm ! - Bine, calmează-te.
Trebuie să plecăm ! Acum !
- Nu răspunde la uşă ! - Opreşte-te !
Termină.
David...
Mergeam cu maşina spre spital. Mi s-a rupt apa.
Şi nu cred că ajung la timp la spital.
Ben, intră.
Hai, hai, e în regulă.
- Nu, nu ! - Eu sunt doctor.
Sun la poliţie ! Dă-mi-l ! David, ascultă.
Nu înţelegi. Nu există nici o fantomă.
Aveam premoniţii.
Nu are nici o noimă ce spui, bine ?
Nu vezi ? Helena a desluşit asta.
Când ceva cu adevărat groaznic se întâmplă, se formează unde în timp,
dar acestea pot merge în ambele sensuri !
Cei din familiile Napoli şi Porter au avut premoniţii cu o noapte,
şi e noaptea asta, David. Nu vezi ?
Noi suntem cei care bântuie !
Sadie,
de ce eşti în picioare ? Eşti bine ? E totul în regulă ?
Nu chiar, nu.
Sadie...
Ar trebui să laşi telefonul jos, David.
Lasă jos telefonul.
- E în regulă. - Urmează-mă în sufragerie.
- Ce ?! De ce ? - Hai.
Hai, mai repede.
Dă-mi telefonul tău. Dă-mi telefonul !
Te rog, nu face asta.
Stai jos !
- De ce faci asta ? - Stai jos !
Nu ţi-ai dat seama până acum, Evey ?
Ce proastă eşti.
Eşti teafără ? Haide.
Hai !
Drace ! Am văzut-o.
Dă-mi telefonul ăla !
Sadie...
David ! David !
- David... - Adu ajutoare.
- Bine. - Du-te !
Nu ! Nu !
De ce eşti aici ?
Nu ! Nu !
- N-ar fi trebuit să vii aici. - Eileen.
- Ce s-a întâmplat ? - Leo !
Trebuie să plecăm ! Trebuie să plecăm !
Nu înţelegi !
Am prins-o, am prins-o.
Vreau să stai nemişcată pentru copil.
O să fie bine.
Trebuia să-mi fi dat seama mai devreme.
Chiar era simţul mămicii.
Dar e în ordine acum, pentru că ea va trăi cu noi
şi va avea o viaţă atât de frumoasă.
Voi face dreptate acum.
Pentru că tu mi-ai furat bebeluşul de lângă mine !
Aşa e, eu eram.
Da, aşa e.
Doctorii mi-au spus că nu pot face copii.
Mi-au spus că nu pot concepe, dar am făcut-o.
Şi era un băieţel adorabil.
Era viaţa mea, era eroul meu.
Era bebeluşul meu miraculos. Şi apoi ai apărut tu
şi mi l-ai luat ! L-ai omorât, mi-ai omorât bebeluşul !
Şi apoi am intrat pe internet şi am văzut ce viaţă perfectă aveai
şi apoi am văzut că eşti gravidă, şi atunci am ştiut.
Am ştiut că universul repară lucrurile,
pentru că voi oferi acestui copil o casă frumoasă,
şi totul va fi bine. Am nevoie de pungă acum, bine ?
Vreau să fii curajoasă pentru bebeluş.
Vreau să rămâi calmă pentru bebeluş.
Fii puternică pentru bebeluş, bine ?
Nu-ţi face griji, Eveleigh ! Nu, nu, nu ! Pentru bebeluş !
Vreau să rămâi calmă pentru bebeluş, bine ?
Dă-mi bisturiul. Hai, hai.
Bine. Bine.
Aşteaptă...
Nu ştiu dacă pot...
E în regulă, n-are nimic. N-am nevoie de tine.
Nu avem nimic de el, nu-i aşa ? Suntem doar noi, mămicile, acum.
Pot să fac asta.
Bună, puiule.
Bună, bebeluşule.
Vreau să stai nemişcată acum.
Trebuie să fii liniştită. Totul va fi bine. În regulă ?
E în regulă. Începem.
Putem face asta, bine ?
Sadie ?
Sadie !
Ce-ai făcut ?!
Urma să întemeiem o familie !
David !
Scumpule, ai nevoie de ajutor.
Am chemat o ambulanţă.
Era sub masă,
exact unde ai spus că va fi.
Cred că veţi fi bucuroşi că aţi venit tocmai până aici.
E o proprietate unică.
Pardoseala de aici e din stejar de epocă.
Puteţi admira priveliştea pe ferestrele înalte de aici.
Şi ai menţionat că soţul tău e fan al poveştilor cu fantome, aşa-i ?
Amuzant că ai adus vorba, casa asta are o reputaţie foarte interesantă.
Traducerea: bucyfall - Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro