Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Made by klausnake
CHRIS: Când eram tânăr
am întâlnit această frumuseţe pe un lac.
Ooo! Hei! Uoa!
Scuze! Scuze!
Unde e Elveţia?
Nu înţeleg.
Nu înţelegi? Unde e Elveţia?
Elveţia?
Da,Elveţia.
Da, Elveţia.Bună.
Oh,eşti american?
La fel şi tu? ANNlE: Da.
Continuă să mergi până simţi miros de bani sau o să calci în ciocolată.
Okay. Mulţumesc.
Grijă la cap. Eşti în regulă?
Sunt bine.
CE POT DEVENI VISELE
Pot să stau şi eu aici?
De fapt, nu prea.
Acum doi ani, am rezervat zona asta doar pentru mine.
Nici dacă te rog?
Asta ar fi singura excepţie.
Oh.
Ai grijă.
Ai găsit Elveţia?
Mmm. . . da.
Şi am ataşat-o la Missouri.
Am înfipt steagul acolo şi am vândut mărgele localnicilor.
Au şi sandwichuri pe acolo.
Ţi-am adus şi ţie.
Numele meu e Ann.
Collins.
Sigur,doamna care a descoperit Elveţia.
Am citit prin ziare.
Eu sunt Chris Nielsen.
De unde ai ştiut că voi fi aici?
Mmm. . . n-am ştiut.
Made by klausnake
Trebuie să mănânci ceva.
Nu,nu vreau.Pot să-mi iau supliment la şcoală.
Da,ştiu,şi nu-ţi iei nimic.
Ei bine mamă, trebuie să mă controlez, am un meci.
Şi un test la matematică.
Da, sunt pregătit.
Sunt bine.
Mamă, daca vi să mă iei,sper că
nu va trebui să aştept până se termină meciul lui atât de plictisitor.
Îmi pare rău, Marie, am o întâlnire.
Angie te va lua
înainte să-l ia şi pe fratele tău.
O să-i las ei dubiţa.
Am să vin să te văd la cor, mâine.
Credeam că nu poţi.
Nu vreau să ratez asta.
Am întârziat, băieţi!
Scot dubiţa din garaj.
Hei, să le arăţi ce poţi, okay? Da.
Te iubesc.
Vrei. . .
Vrei porţia lui?
Ţi-a pus mama doar chestii sănătoase în pungă.
Să nu faci schimb. . . cu chips-uri şi prăjituri. Ştiu.
CHRlS: A fost ultima oară când Annie şi cu mine i-am văzut în viaţă.
Când moartea ne ia copiii de lângă noi
suntem lăsaţi cu o grămadă de întrebări fără răspuns.
Cum putem da un înţeles sentimentelor cu care rămânem?
Evanghelia lui Luca,
chiar si în Corintineni la început,
ne spune cum un Paradis extraordinar există şi ne aşteaptă.
Patru ani mai târziu
Okay. Fericitul câştigător este
Jacobs.
Stacey Jacobs.
Bună, Stacey, Sunt Dr. Nielsen.
Bună.
Ah, prea târziu.
Oh ! Drăguţ şuvoi.
Pariez că se simte mai bine. A aşteptat 10 ani să o facă.
Stacey Jacobs!
Ce naiba credeai că faci?
E în regulă.
Copilul meu obişnuia să zică: "Care-i problema?
Oricum nu te uitai."
Îţi plac iepuraşii?
Da? Atunci fă aşa.
Bun.
Gata?
I-am făcut radiografie. . . Uau!
Iepure sălbatic.Ai grijă.
Şi o tomografie, cred.
Ia uită-te. Stacey,ai mai multe fotografii decât un supermodel.
Porţi ochelari?
Nu,nu are nevoie de ochelari.
Te doare capul mult?
Tot timpul.
Vreau să faci ceva pentru mine.
Pune căuşul palmei, acoperă-ţi gura şi nasul în felul ăsta.
Şi respiră în palmă.
SECRETARA: (pe lNTERCOM) Doamna Nielsen,pe canalul 4.
Oh,asta-i nevastă-mea.
Daca poţi să faci asta mai mult decât o să vorbească ea la telefon,
e o realizare.
Christy, simt că o iau razna.
Okay, trage-ţi sufletul şi respiră.
Opt bucăţi din Germania nu au ajuns şi nici nu mai ajung niciodata.
Trebuie să aleg cu ce le înlocuiesc cu o noapte înaintea deschiderii,
să le aduc aici să rearanjez, să aranjez lumina şi eu. . .
Okay, concetrează-te.
Este dubla noastră aniversare. Şi eu o ruinez.
Dubla, da.
Îmi pare rău, Christy, Nu pot sa plec de aici.
Îmi pare rău.
Ok,sa-ţi zic ceva, ce zici de asta...
Ce zici de Hudson Rivers?
Asta înseamnă trei.
Şi apoi Hollenbeck,
şi, hmmm, Hennik 1 6, 1 9 şi 23,
şi podul.
Dar alea sunt în Fairfield.
Nu am pe cine să trimit după ele.
Trec eu,dupa ce ies de la muncă.
Ma duc le iau şi ţi le aduc la galerie,OK?
Ai face asta pentru mine?
Doar daca vei fi extraordinar de recunoscătoare.
Hei,asta îţi dă şanşa să le expui pe ale tale.
Trebuie să închid,e o tipă sexy aici.
Okay,ciudatule.
Ajung târziu acasă dar am să ajung,totuşi.
Te iubesc, Bella.
Şi eu te iubesc.
Pa.
Stacey, îţi place arta?
Soţia mea restaurează picturi şi câteodata mai şi pictează de-ale ei.
Pentru mine,picturile sunt cele mai importante şi interesante lucruri din lume
imediat dupa creierul tău.
Te simţi mai bine,aşa-i?
Migrene.
Am spus "Te iubesc, BeIIa."
Îmi voi aminti asta pentru totdeauna.
Cel puţin am apucat s-o spun.
Eşti bine?
O FEMEIE: Aşa cred.
Sunt doctor.
Nu mişca.
Chris?
CHRlS: Hmm?
Ştii ce s-a-ntâmplat?
Da. Am avut o indigestie înainte de culcare.
Cine eşti?Un doctor?
Urmează să mă operezi?
Cine eşti?
De ce nu pot să te văd?
CHRlS: Ginger,poţi să mă vezi?
Poate.Câinii sunt diferiţi.
Poţi să mă vezi acum?
CHRlS:Tu eşti, Doctore?
De ce eşti aşa de neclar?
O să devin mai clar,când o să vrei tu asta,Chris.
Ţi-e neclar cum de ai ajuns aşa de repede acasă?
Visele nu au treabă cu timpul, doctore. Timpul nu contează.
Ai murit, Chris.
Sigur eşti doar un vis, Doctore.
Doctore,dacă eram mort mai era nevoie de tine ca să-mi spui?
Cred că da.
Fiecare e diferit.
Îmi doresc ca toată lumea să meargă acasă. Ştiu.
CHRlS: Cum se face că văd pe toată lumea?
Toţi,doar . . . Eu sunt cel pe care tu nu vrei să-l vezi.
Nu vrei să accepţi că eşti mort.
ANNlE: Copiii erau aşa de tineri în pozele alea.
DOC: Ceea ce vrei să-i aminteşti sunt copiii tăi.
Când erau în viaţă.
Când o ducem la spital, merg şi eu cu ea.
Marie, Katie nu. . .
Katie nu merge ca să se facă bine.
Dulceaţă?
Îi vor face o injecţie, şi nu o s-o doară,
şi va adormi.
Ai de gând să-mi omori câinele?
Am să o ajut să nu se mai chinuie, da.
Dragă, o doare. . .
foarte tare.
Şi nimic nu o mai poate ajuta. Îi punem capat chinului,
pentru că o iubesc.
Îmi omori câinele.
Te-ai înfuriat.
Moartea face asta.
Ce se va întâmpla cu ea?
Mmmm. . .
Va merge acolo unde totţi mergem.
Şi cum să fie ceva rău în asta?
lAN: Of,piciorul meu !
lAN: Mulţam că nu ai ascultat-o pe mama.
În legătură cu ce? Nu ştiu.
Doar că ieşirea aici,azi. Toată ziua .
Nu vroia să facem asta pentru că,ştii tu
examene şi chestii.
Am discutat cu mama ta.
Întodeauna ne ascultăm unul pe celălalt.
Deci, despre ce aţi vorbit?
Despre faptul să te scoatem de la Head-Royce.
Nu e şcoala care trebuie pentru tine.
PREOTUL: În timp ce acesta e timpul . . .
CHRlS: Unde suntem acum?
DOC: Unde am vrea cu toţii să stăm,Chris. Asta e înmormântarea ta.
Pe ce tratament sunt? Chiar eşti difuz.
Cel puţin ai început să te vezi pe tine însuţi.
Îţi dispare teama.
Teamă?
Credeai că ai dispărut?
Nu ai făcut-o.
Doar că ai murit.
O femeie,care şi-a pierdut copiii doar acum patru ani.
În fiecare zi în rugăciunile către Dumnezeu. . .
Celia.
Haida,de! Ohooo.
Îsta e un cadou pentru mine.
E dubla noastră aniversare.
Un fel de ziua noastră specială.
E versiunea ei asupra locului nostru.
Locul vostru?
Unde ne-am întâlnit prima dată.
Unde urma să ne retragem,cred.
Să ne trăim viaţa.
Să îmbătrânim împreună.
Chiar acolo.
Aia e casa noastră de vis.
Ăla sunt eu,cred.
Cea înceţoşată e Annie.
Arată cam familiar, Doctore.
Înmormântarea e gata. De ce continuă să se întâmple asta chiar dacă înmormântarea a trecut?
ANNIE: Dragă jurnalule,
Scriu în rahaturile tale de pagini
pentru că psihiatrul meu e mai cretin decât mine.
Crede că tu ai fi terapia .
Îşi imaginează că dacă doi copii pot să mă zdruncine,aruncându-mă în azil
cum am să trec peste asta?
E un prost.
Crede ca m-a smuls din căderea nervoasă
când de fapt singurul care a facut-o a fost Christy.
Totdeauna. Doar Chris.
Iisuse!
M+am uitat printre vederile lui.
Picturile erau obsesia lui.
A folisit arta ca pe un alt fel de a mă iubi să mă ajute.
Să ne menţină totdeauna impreună.
CHRlS: Annie.
Sunt aici,iubito.
Încă exist.
Te gândeşti la mine.
Continuă s-o faci.
Haide, cu mine.
Totdeauna ai fost cu mine.
Am fost cei care-şi terminau unul celuilalt propozţiile. Îţi aduci aminte?
Încă exist.
Încă exist!
Încă exist.
Scrie-o pur şi simplu.
Scrie-o.
"Chris e aici."
"Încă
"mai
"exist."
Citeşte.
CHRlS: Christoase, când se va termina?
DOC: Nu există reguli, Chris.
Se termină când vrei tu.
Unde ai fost?
În alt loc.
Crezi că sunt doar o născocire a imaginaţiei tale?
Totul e real. Ea e reală. Tu eşti real.
Totul e real.
Asta e ideea,dacă există vreuna.
Realitatea e că totul se termină când tu vei vrea să te opreşti să o mai răneşti.
Pnetru totdeauna.
Nu-ţi fă griji,iubito.
Nu am să te las singură.
Nu plec nicăieri.
Rămas bun,iubito.
Katie, tu eşti!
Eşti tânără din nou!
Katie!
Vino aici, Katie.
Katie.
Haide!
Băiete,am încurcat-o.
Sunt în Raiul câinilor.
Un loc unde mergem cu toţii nu poate fi rău,aşa-i fato?
Poate că nu sunt în Raiul tău până la urmă,fato !
Poate tu eşti în al meu!
Annie!
DOC: Chris,ce naiba ai făcut?
Nu aşa se foloseşte un stetoscop!
Albert Lewis?
Ultima oară când m-ai văzut aveam 63 de ani şi eram întins pe o masă de resuscitare!
Credeai că-s bătrân şi ramolit,nu-i aşa?
Spunând într-una "Offf, nu mai pot continua !"
Cine crezi că vrea să aibe 63 de ani de-a lungul întregii eternităţi?
Uită-te la tine,deasupra apei!
Ei bine, hai! Vino.
Păşeşte alături de mine simte ritmul!
Să dansez pe apă!
Finuţ,ca totdeauna!
Deci tu erai,
acum,când am murit.
M-am gândit eu că m-ai recunoscut, pentru că tot îmi ziceai "Doc".
Eu, doctorul tău preferat dintotdeauna.
Poţi să-mi împrumuţi o mână de ajutor? Sunt băgat din nou până la fund în probleme,şefule.
Oh, Chris.
Vino-ncoace.
Încă eşti cam urâţel.
M-ai învăţat multe,şefule.
Frumos loc ai aici.
Nu, nu. Frumos loc ai tu,aici.
Eu?
Sigur,tu faci totul să se-ntâmple aici.
Vezi tu,toţi suntem cam nesiguri la inceput, deci toţi avem nevoie de siguranţă şi confort.
Noi toţi ne stabilim cum sa fie locurile înconjurătoare, Chris.
Dar tu eşti primul pe care-l ştiu să folosească acuarelă adevărată!
Sunt aşa de multe chestii aici pe care ea nu le-a pictat.
Cum ar fi pasărea aia.
Annie ţi-a dat startul, ca şi cum te-ar fi ghidat.
Iar acum ai creat o întreagă lume.
Din imaginaţia ta, din picturile care le îndrăgeşti, orice vrei.
De ce nu se mişcă?
Se va mişca atunci când vei vrea tu.
Oh-hoh ! Da-i drumu,băiete!
Pot s-o fac să se scufunde?
Tu eşti pictorul,acum!
E lumea ta.
Uită-te la ea!
Ce-ai zice de aripi turcoaz?
Turcoaz!
Şi puţin mov, în regulă!
(ALBERT WHOOPlNG)
N-am făcut eu asta.
Nu,eu am fost.
Când suntem îmreună e un fel de control dublu.
Pot face elefanţii să zboare?
Hei,Annie nu pictase o casă,acolo?
Da, e casa noastră de vis.
O simplă plimbare pe apă.
Hai pe scurtătură.
Drăguţă scurtătură.
E uşor, uită-te la mine!
O să mă înec.
ALBERT: N-ai cum. Eşti mort deja.
Oh. Sunt. . . Sunt cu adevărat aici?
Ce vrei să spui prin "tine"?
Eşti tu,adică braţul tău sau piciorul tău?
Parţial. Serios?
Şi dacă ţi-ai pierdut membrele?
Aş fi tot eu.
Deci,ce inseamnă "eu"?
Creierul meu,cred.
Creierul tău?
Creierul e doar o componentă a corpului.
Cum ar fi unghia ta sau inima.
De ce trebuie să fie neapărat o parte,ca să fi tu?
Pentru că "eu" e un fel de voce în capul meu.
Partea din mine care gândeşte, care simte.
E un fel de conştiinţă că exist.
Deci dacă eşti conştient că exişti,atunci aşa e.
De asta eşti aici,încă.
ALBERT: Fără ferestre. Mă întreb,ce nu eşti gata să vezi,încă?
Bea. Gândeşte-te că e cafea şi aşa o să fie.
Ok.
E cafea.
Vopsea! Acrilică.
De ce e aşa de greu?
Ce anume?
Creierul tău e doar carne.
Putrezeşte şi dispare.
Credeai că doar asta eşti tu ?
E ca şi cum ai fi în casa ta acum.
Eşti în ea,nu înseamnă că faci parte din ea.
Casa se poate prăbuşi, tu doar pleci mai departe.
Dar se pare ca am reconstruit-o,nu?
Îţi vezi corpul doar pentru că-ţi place să vezi unul, aşa te-ai obişnuit.
Vedem ceea ce alegem să vedem.
Să-ţi arăt ceva.
Ha!
CHRlS:E real. Unde a dispărut toată vopseaua?
ALBERT: Nu-ţi mai trebuie. Asta e lumea ta,acum.
Gândul e real.
Partea fizică e doar o iluzie.
lronic, nu?
Unde e D-zeu în toate astea?
E sus,acolo.
Undeva.
Strigând la noi,în jos că ne iubeşte.
Şi mirându-se de ce nu putem să-l auzim.
Mă crezi?
Bea-ţi cafeaua.
Trebuie lapte.
Nu-ţi forţa norocul.
ANNlE: Ce părere ai, Christy?
Chiar aici.
Aşa? Crezi că e bine?
Se spune ca trăim doar în mintea noastră,oricum.
Să te am lângă mine în felul ăsta, ma face fericită.
De ce cred că mă poţi auzi?
De ce cred că poţi vedea asta?
CHRlS: Ce e cu copacul ăla mov? Nu l-am văzut niciodată.
Hai să aruncăm o privire.
Crezi că poţi ajunge acolo în opt secunde?
Opt secunde? Până acolo?
Da,doar am nevoie de un mic stimulent.
Da.Pot să zbor.
Nu!
De ce nu? Pot să fac ce vreau,nu?
Cred că te-ai simţi mai bine dacă ai păstra realitatea.
Găndeşte că poţi alerga cu adevărat rapid, ca şi Road Runner, ok?
Mă descurc cu asta.
Adios, prietene.
Aşteaptă! Chris!
Annie!
Fac pariu că te gândeşti "No,futu-i !" acum!
(SCREAMlNG)
Da !
Dă-i drumul, băiete!
Haide, Chris, haide!
Albert!
E complet nou.
Pânza era goală când trăiam.
Cum de pot vedea pictura asta acum,după ce am murit?
Pentru un expert, pari destul de surprins.
ALBERT: Şi tu la fel. Aveaţi o curte mai lungă?
Nu,de fapt.
Chiar din primul moment, a fost ca. . .
Un suflet pereche.
E extrem de rar, dar e posibil.
Ca un fel de suflete gemene. Acordate în aceeaşi gamă,unul altuia.
După aparenţe, chiar şi dincolo de moarte.
Vă găsiţi unul pe celălalt prin intermediul picturilor ei.
E ceva ce nu am mai văzut niciodată.
ANNIE: Nu poţi s-o vezi, aşa-i?
Şi nici n-o vei mai putea face vreodată.
Te iubesc !
CHRlS: Ale cui sunt urmele astea?
Nu mă-ntreba pe mine, tu le-ai pus acolo.
Annie.
Annie!
ALBERT: Chris! Annie!
Nu de fantezii ai nevoie, Chris.
Nu,ai dreptate.
Am nevoie de Annie.
Asta se va schimba cu timpul.
Oh,mai lasă-mă, Einstein !
Timpul nu mai există pe ceasul meu!
Timpul nu mai există,aici!
Şi oriunde s-ar fi dus,nu mă va face să am nevoie de Annie mai puţin.
O să te simţi diferit, şi ea la fel.
Omule.
Nu ne cunoşti .
Aş fi vrut să vă cunosc.
CHRlS: Marie.
Marie!
Uite,e Tigruţ!
E al fiicei mele!
Katie l-a rupt în bucăţi odată şi. . .
E aici,nu-i aşa?
Unde e ea?
Chris,locul ăsta e îndeajuns de mare pentru ca fiecare să aibe universul lui.
Dr nu de asta nu i-ai văzut, încă,nu-i aşa?
Ce înseamnă asta, Buddha?
Vreau să-mi văd copiii, Albert!
Când ai să vrei,o vei face.
Doare?
Mmm-mmm.
Asta? Mmm-hmm.
Dar asta?
O să continui să fac asta până începi să te gâdili.
Ai febră. Scade,totuşi.
Nu trebuie să mergi undeva?
Vrei să joci şah?
Te-aş putea învăţa.
Ai vrea să mă-nveţi asta?
Scuză-mă.
Albert are de lucru.
El m-a rugat să mă-ntâlnesc cu tine.
Eşti în regulă cu asta?
Leona.
E un nume foarte frumos.
Mi-a zis ca ai fost izolat.
Vrei să te vezi cu alţii? Poate un oraş?
Mi-ar place,dar călătoriile îmi provoacă greaţă.
Închide ochii.
Nu am zis s-o faci pentru totdeauna.
Ce părere ai?
Cred ca nu-s îmbrăcat corespunzător.
Arăţi bine.
Până acum ţi-ai pictat lumea ta. Asta e a mea.
În oraşul nostru de dincolo de râu trebuie să avem o viziune comună.
Deci,acolo se lucrează.
Mmm-hmm. Îmi place.
Albert, de exemplu, e un fel de misionar.
Salvează sufletele pierdute.
Cum aş fi eu.
Mai greu. Mai degrabă pe cele care nu sunt în stare să ajungă aici.
Vrei să spui, din iad?
Oarecum.
Nu e chiar cum crezi tu.
Munca mea pe de altă parte e cu animalele.
Katie e o prietenă veche.
ANNlE: Dragul meu Christy.
Nu ştiu cum dar această zi m-a răvăşit.
Am fost aşa de mândră de cum am reuşit să rezist
această dup-amiază fără de sfârşit.
Dar am ajuns acasă şi am început să mă pierd.
Dacă aş fi ieşit în acea zi pentru aniversarea noastră dublă,
tu nu ai fi fost în tunel, făcându-mi mie o favoare.
O familie întreagă pierdută în accidente de maşină.
Destul să facă pe oricine să-şi ia o bicicletă.
CHRlS: Unde merg?
LEONA: Să-i ajute pe alţii să se renască pe pamânt.
Serios? Reîncarnare?
Albert spunea să te înveselesc.
Ai dificultăţi. . . Mi-am pierdut soţia,da.
Şi copiii?
Ei au murit acum câţiva ani.
De asta mă îngrijorează soţia mea.
Ei au murit într-un accident teribil.
Dădaca era la volan.
N-a fost vina ei.
Şi soţia ta?
Fiică-mea îi ceruse să conducă ea.
A fost vina unui camionagiu.
Dar nevastă-mea credea că dacă ar fi condus ea,
instinctele ei protective ar fi. . .
Eşti bine?
Haide, Katie!
LEONA: Unde te gândeai acum?
Mintea ta a rătăcit toata dup-amiaza.
Mă gândeam la cineva.
Soţia ta cred că şi-a iubit copiii foarte mult.
Foarte mult.
Dar nu trebuie să te rupi în două ca să poţi iubi pe cineva.
Spune-mi o amintire de-a ta.
Spune,cu fiica ta.
CHRlS: Hei.
Aia e arta altcuiva.
Care e diferenţa?
Tu nu te uitai,oricum.
Tu muţi.
Aici mergem toţi când vom muri?
E doar un vis,iubito. Unul frumos,ce-i drept.
Dar ştii,visele. . . Ştiu,nu-s reale.
Ştiu.
E trecut de miezul nopţii. N-am câştigat,încă.
E prima dată.
Nu,chiar îmi place că nu am câştigat,încă.
Înseamnă că nu trişezi.
Iar cănd o voi face, voi câştiga cu adevărat.
Vreau să joc până am s-o fac.
Doar daca nu vrei tu să renunţi.
Nu,hai să jucăm până câştigi.
CHRlS:A murit trei luni mai târziu.
Am jucat în fiecare noapte.
Era toată lumea pentru mine.
Nu a câştigat niciodată.
Nu aşa arătam,vreau să zic corpul meu când trăiam,să ştii.
Zburam către Singapore,odată.
Iar tata i-a zâmbit însoţitoarei de zbor,care
arăta exact aşa şi purta un ecuson cu numele ăsta "Leona".
Tata spunea că asiaticele sunt aşa de...
...drăguţe şi pline de graţie
şi inteligente.
Nu se referea doar la asiatice. Ştiu asta.
Era doar o vorbă de-a lui.
Şi m-am gândit, când voi creşte, asta vreau să fiu.
Încă mai joci şah?
Cred că mi-am aşteptat partenerul de joc.
ANNlE: Jur,California e cel mai ciudat loc.
Într-un fel ei te forţează să intri în joc
astfel încât să faci ce zic ei înainte ca psihiatrul tău să te consulte.
Reguli severe.
Sunt suspicioasă.
Încă o săptămână de spitalizare, în care ar putea să mă convingă.
Pentru propria-mi siguranţă.
Am avut soţul pe care mi l-am dorit.
Doi copii grozavi.
Binecuvântări pe care nimeni nu ar fi avut curaj să le spere de la viaţă.
Iar adevărul e simplu,
s-a terminat.
Doar această ultimă pierdere pentru a mă încurca şi mai tare.
N-am apucat să-mi iau rămas bun. Tu eşti mort şi eu am spulberat totul.
Nu am cum să-mi iau rămas bun.
Dar am să-ţi spun asta:
Dincolo de oricât de multă distanţă ar fi între noi,
îţi trimit dragostea mea.
Salut.
Unde ai fost?
Departe.
Am fost chemat înapoi. Am lucrat.
Nu ştiu cum să-ţi mulţumesc.
Pentru că ai găsit-o pe Marie.
Ea e bine? Da,e bine.
O s-o vezi în curând.
Ţi-a trimis dragostea ei.
În special acum.
Vom trece prin ceva foarte greu chiar acum,să ştii.
Sunt alături de tine. Nu eşti singur.
Chris,Annie a murit.
S-a sinucis.
Nu m-am aşteptat niciodată la asta.
După cum ţi-am zis, nu ne cunoşti.
Aia e un fel de ocupaţie a hazardului pentru sufletele pereche?
Ca Unul să nu prea însemne nimic fără celălalt?
Dar acum e OK şi ea.
Ştii,pentru că durerea ei a încetat.
Nu înţelegi.
Ea nu va rătăci ca mine.
Când am s-o văd?
Niciodată.
N-ai s-o mai vezi niciodată.
E o sinucigaşă. Sinuciderile ajung altundeva.
De ce o pedepseşti?
Nu,nu e o pedeapsă. A suferit destul.
Nu există judecători, nici crime,aici.
Toţi sunt egali.
Aşa funcţionează lucrurile aici!
Şi sinucigaşii merg în iad!?
Nu există nici o blestemată de judecată în asta!
Vrei să te cerţi?
Poţi să nu accepţi asta şi să te ascunzi sau poţi să întelegi.
Ceea ce tu numeşti iad e pentru cei care nu realizează că au murit.
Ei nu pot să înţeleagă ce au făcut sau ce se întâmplă.
Pentru a se autocompătimi în viaţa asta, îşi făuresc propria. . .
Autocompătimi?
Asta nu-i stă în caracter la Annie, clar?
Nu,aşa e.
Sinucigaşii sunt diferiţi.
Ei nu ajung în iad pentru că sunt imorali sau egoişti.
Ajung acolo din motive total diferite.
Fiecare din noi are nişte instincte, şi există o ordine naturală a călătoriei noastre,în viaţă.
Annie a încălcat aceste reguli.
Şi n-o va recunoaşte.
Nu va realiza sau accepta ceea ce a făcut.
Îşi va petrece eternitatea negând asta.
Totuşi susţi că e în iad.
Iadul fiecăruia e diferit.
Nu e tot doar foc şi chinuri.
Adevăratul iad e faptul că viaţa ta e greşită.
Sunt sufletul ei pereche.
O pot găsi.
Nu vrei să-nţelegi cât. . .
Nu e vorba de înţeles nimic,aici !
E vorba de a nu renunţa.
Ai spus că nu există reguli.
Îţi aduci aminte de copacul purpuriu?
Ai fost destul de surprins, la momentul respectiv.
Hei,dacă nu există reguli,
cum poţi susţine că toţi sinucigaşii sunt la fel?
Nu pot,nu.
OK. Sau cum poţi să spui că Annie nu realizează că e moartă?
Nu pot spune asta. OK.
Nimeni nu a văzut niciodată un sinucigaş adus înapoi!
Stai pe aproape atunci,şefule.
Pentru că n-ai văzut nimic,până acum.
OK,uite. Meriţi să ai şansa ta.
Vom găsi un urmăritor, un specialist în căutat urmele.
ALBERT: Hei!
Ăsta-i tipul ăla care nu vrea nicicum să renunţe?
Ţi-a zis careva că prea multă insistenţă seamănă a prostie?
Deseori.
Şi eu aud acelaşi lucru.
Şi mai aud că aş citi prea încet.
Şi de fapt nu am nevoie de ochelari.
Ochii fiindu-mi doar un rod al imaginaţiei mele.
O să auzi tot felul de chestii inteligente pe aici.
De obicei,adevărate.
Nu le lăsa să te influenţeze.
N-am s-o fac.
Soţia ta te-a iubit la fel de mult?
O vom găsi.
Dar cănd o vei găsi,
nimic n-o va face să te recunoască.
Nimic nu-i va zdruncina starea ei de respingere.
E mai puternică decât dragostea ei.
De fapt,respingerea e dublată de dragostea ei.
Poţi să spui ce vrei şi cât vrei.
Inclusiv,rămas bun.
Chiar dacă ea nu va înţelege,
cel puţin vei avea satisfacţia că nu ai renunţat.
Şi aia ar trebui să îţi ajungă.
Tu doar du-mă acolo. Eu decid ce e de ajuns sau nu.
Când plecăm?
Închide ochii.
CHRlS: Albert e un puşti tare dulce.
TRACKER: Aşa e.
Are o tandreţe pe care nu i-am cunoscut-o în viaţă.
Cred că din cauză că nu l-am cunoscut când era tânăr.
Ai fost mândru de copii tăi?
Desigur.
Ah,da,ăsta e un răspuns de rutină şi uşor de dat,de fapt.
Ce se ascunde în spatele lui, găndeşte-te la asta.
Am spus "Desigur."
Îmi place hotărârea asta a ta.
E un fel de liant. Şi liantul e puternic. Face legăturile mai bine.
Te face un receptor mai puternic pentru semnalele lui Annie.
Ea e transmiţătorul, trimiţându-şi gândurile către tine.
Ce făceai când erai viu?
Vrei să zici,ultima oară?
Sigur,ne putem renaşte.
Dar numai dacă alegem asta.
Ultima dată, am făcut acelaşi lucru. . .
Erai psihiatru!
Destul de perspicace.
Dumnezeule!
Te aşteptai la pericol fizic?
Ce poate să-ţi facă, să te omoare?
Nu. În iad,există pericole reale.
Să-ţi pierzi minţile.
ANNIE: Pentru că se sufocă, de aia.
Are doar 13 ani !
CHRlS: Ştiu.
Are nevoie să iasă cu prietenii lui.
Are nevoie să-şi mănânce vegetalele în faţa TV-ului,
are nevoie să citească nenorocita aia de carte care pur şi simplu-i place!
Îmi spui că nu vrea să mă dezamăgească?
Nu,e mai rău.
Vrea aşa de mult să fie ca tine,încât simte că se dezamăgeşte pe el însuşi.
Îi spui că poate face ceva si el nu poate, i se pare ca el e de vină.
Cât de normal ţi se pare?
Cum poţi să mă retragi de la şcoala la care sunt?
Cum?
E viaţa mea!
Chiar crezi că nu pot s-o scot la capăt?
Vreau sa spun,dacă mă implic cu adevărat. . .
Da,dar va trebui să-mi arăţi ca vrei să o faci,OK?!
Haide! O faci de mântuială, lan !
Nu-s la fel ca tine !
Epave naufragiate.
Ce loc e ăsta?
Poarta spre iad.
Cum facem? Reuşeşti să prinzi vreun semnal?
De fapt, nici măcar un murmur.
Din cauză că mă gândeam la altcineva.
E o palmă peste faţă când intri pe o uşă şi vezi toţi aceşti puşti dând un test
şi trec aşa de uşor prin el.
Iar pentru tine e o bagatelă.
În fiecare zi realizez
cum nu sunt la fel de bun ca tine sau oricare altul.
Dar asta nu înseamnă că renunţ.
ALBERT: Hei.
ALBERT: Cerber, gardianul iadului.
Ce simţi?
Dincolo de faptul că te vreau afară sau înauntrul oricărei scoli,
vreau să ştiu cum te simţi noaptea,când mergi la culcare.
Speriat de-a dreptul.
Ştiu că am incredere în tine.
Dacă ar fi să trebuiască să merg prin iad,
ştiu doar o singură persoană din lume care ar merge alături de mine.
Există un om pe care
lan nu a ajuns să-l cunoască.
Bărbatul
care avea el să devină.
Un tip bine,cu privirea limpede şi prietenoasă,
de vreo 25 de ani.
Eu pot să-l văd.
E genul de tip pe care bărbaţii şi-l doresc pe lângă ei.
Pentru că are integritate, ştiţi voi?
Are caracter.
Şi nu poţi falsifica aşa ceva.
Şi e un tip pe care femeile îl vor lângă ele,deasemenea.
Pentru că e atâta tandreţe în el.
Respect.
Loialitate.
Curaj.
Şi femeile sunt încântate de aşa ceva.
Fac din el un soţ grozav.
Îl văd fiind tătic.
Aici e el cu adevărat special.
Vedeţi voi,când el priveşte în ochii copiilor lui,
iar copilul ăla ştie că tatăl lui îl vede cu adevărat,
el înţelege ce fel de om este el însuşi.
Iar atunci acel copil ştie că este o persoană extraordinară.
E un tip pe cinste
pe care n-am să apuc să-l mai întâlnesc.
Aş fi vrut să pot asta.
S-o facem.
ALBERT: Haide,s-ar putea să fie acolo,înăuntru!
Nu!
Nu! Nu!
Nu fă asta!
Mama ta nu e acolo, lan !
Mama ta nu e acolo înăuntru, fiule.
Nu există alt bărbat cu care aş avea curaj să trec prin iad.
Liftul spre iad. Vine în sus.
Haide.
Pe curând. Urează-ne noroc.
Vin cu voi.
Nu cred că ţi-am lăsat vreo alegere.
CHRlS: Ce vrei să zici cu asta?
De când ai început să suspectezi că Albert e fiul tău,
ţi-ai pierdut orice legătură cu soţia ta.
O să mă concentrez mai bine!
Nu ştii cum s-o faci. Doar gura e de tine!
Singurul lucru pentru care eşti bun e faptul că ea te iubeşte.
Iar băiatul tău ar fi o distragere totală.
Naiba să vă ia de psihiatrii!
Iubiţi să vă daţi mari oamenilor din jurul vostru!
Mergem în jos,până la fund. Asta e ultima lui şansă .
El nu a mai fost într-un loc ca ăsta.
Nici tu. Prefer să văd unul singur în loc de doi .
Vrei să poată fi cu capul limpede?
Dă-l naibii, lan. Nu ne cunoaşte.
Nu face parte din familie!
Nu! Nu-l părăsesc.
Dacă nu o va vedea niciodată?
Niciodata nu va spune rămas bun?
O facem fără el. Împreună.E mama ta.
Hai să mergem!
Tată, nu. Ascultă-mă.
Când ajungi acolo, să nu asculţi de el.
Găseşte-o
şi adu-o înapoi.
Poţi face asta.
Am încredere în tine.
Te-ai gândit vreodată de ce am ales să fiu Albert?
El a fost singurul ins de care ai ascultat vreodată.
Ascultă de mine acum!
Gândeşte-te la mama !
Gândeşte-te la ce s-a întâmplat când am murit !
Gândeşte-te la ce i-ai spus ei pentru a aduce-o înapoi!
ALBERT:Gândeşte-te la mama .
Gândeşte-te când am murit.
ANNlE: M-am apucat de fumat.
Doctorii numesc asta o afirmare a vieţii.
Ei bine,e mai tare decât chestia aia cu statuia.
Ai zis "divorţ".
Mi-ai captat atenţia.
Cred că suntem prea diferiţi acum
ca să mai stăm împreună.
Adică. . .
Ei bine, de exemplu, de ce nu eşti si tu aici,internat?
De ce nu ai luat-o razna şi tu?
Copiii tăi sunt morţi.
Îmi aduc aminte.
Îmi amintesc tăcerea din casă.
M-am gândit că eu ar trebui să fiu cel puternic.
Pentru mine? Nu,pentru mine.
Pentru amândoi.
Aşa.pur şi simplu.
I-am iubit, Annie.
Dar s-au dus.
Ai de ales.
Viaţa ori merge mai departe
ori nu.
Şi ai ales să trăieşti mai departe.
Uneori,când câstigi,de fapt pierzi.
MAN: Asta nu a fost o zi prea bună.
Haide,asta e puntea noastră privată.
O FEMEIE: Nu am luat niciodată mai mult de 30 la sută de la fiecare client.
Ăsta trebuie să fie locul.
Domnule! Sunt aici!
Atenţie!
Hei,ai grijă pe unde calci !
Îmi pare rău! Scuză-mă!
Are cineva vreun antidot?
Nu, omule !
Scuză-mă.
Scuze.
Bun venit. Bun venit,fiule.
Tată?
Fiule.
Tată?
Eşti aproape. Bun venit.
Nu.
Bun venit, bun venit.
Nu eşti tatăl me, îmi pare rău.
E în regulă. Ei nu vin niciodată.
Nu-ţi fă griji. E doar o chestie de timp.
Nu crezi că arată ca un câine?
Sigur. Întotdeauna faci alegerile uşoare.
Bun,atunci ce zici de aia,arată ca un set complet de tacâmuri.
Şi cu un bol pentru supă,aburind.
Da. Sau un iepuraş.
Un foarte detailat iepuraş.
Sau un sân pictat de Rubens.
Întodeauna zici că-s ca nişte sâni.
Toate felurile de sâni.
Îi iubesc.Pe ai tăi.
Oh,o să întârziem la dans!
Şi care-i graba?
Ştiu ce vrei să faci.
Asta e doar o tragere de timp.
Ştiu de ce nu vrei să mergi.
M-ai prins.
De ce nu dansezi,doar odată?
Alţi soţi sunt la fel de neîndemânateci.
Oh, mulţumesc.
E doar pentru că atunci când toată lumea dansează
Mă simt ca si cum aş fi singură
intr-o mare de chipuri.
Annie.
Îngeri căzuţi.
E un pic scump, aşa e.
Dar e prima noastră dublă aniversare.
Nu crezi că trebuie să fie incredibilă?
N-am văzut nimic asemănător.
Asta mi-e menirea.
Să aduc aventură în viaţa ta.
M-ai învăţat
singurul lucru, unicul de care ar trebui să-mi aduc mereu aminte.
Adică?
Am uitat.
Da, da, da. . .
Era, "niciodată să nu renunţi".
"Niciodată să nu renunţi".
Niciodată.
E aici.
Ai găsit-o.
lmpresionant.
Acel fior de teamă pentru ea. V-a făcut legătura.
CHRlS: Doamne, aia e casa noastră?
Seamănă cu casa noastră.
Nu cred că e.
e doar o iluzie.
Întregul loc. Iluzia ei.
Sinucigaşii pot fi chinuiţi,
hotărâţi să se pedepsească pe ei înşişi.
Să nu o conduci pe calea aia.
Vrei doar s-o vezi.
Să-i spui ce e în inima ta.
Şi apoi să pleci .
Fără presiuni.
Aşteaptă! Aşteaptă.
Am ştiut că vei putea să ne aduci aici.
Eşti un concurent cu un mare ego.
Cum de ştii atâtea lucruri despre mine?
Ţi-ai numit primul fiu Albert.
Cine era?
Primul doctor cu care am lucrat.
A fost ca un tată pentru mine.
Vorbele-i erau din aur. O minte strălucită.
Îţi aminteşti ce profesa înainte de a deveni pediatru?
Psihiatrie pentru. . . Copii.
Şi era întodeauna un tip care citea foarte încet.
Dar ochelarii erau de obicei fără ramă.
Iar totul în ceea ce mă priveşte
de fapt era negru.
Ştii de ce am ales să arătăm atât de diferiţi? Eu, copiii?
Învelişul nu contează? Oricare e la fel de bun. . .
Nu. Vechile roluri autoritare.
Cine e profesorul, cine e tatăl
apare în felul în care suntem de fapt fiecare,unul pentru altul.
Aşteptam de ani să am şansa să veghez asupra ta.
Şi exact asta fac acum.
Dar să ştii că locul ăsta nu e cum e iadul de obicei.
Nu ai nici o apărare împotriva lui Annie,să ştii.
Dacă te pierzi cu firea sau eşti înghiţit de iad,pur şi simplu
dacă asta ar putea-o salva, aş fi acolo,susţinându-te.
Ţi-ai primit copiii înapoi,acum.
Au nevoie de tine.
Trei minute. Oricât de puţin în plus şi îţi poţi pierde minţile.
Cum poţi să-ţi pierzi minţile?
Odată ce realitatea ei devine şi a ta,
nu mai există cale de întoarcere.
Gândeşte-te la mama.
Ce i-ai spus ca să o aduci înapoi.
Hello?
Uşa ţi-e deschisă.
Scuze. N-am vrut să te speriu.
Cine eşti?
Sunt vecinul tău.
Am cumpărat locul lui Borman acum două luni de zile.
Doar ce m-am mutat.
Nu auzisem că-şi vând casa.
Eşti Annie Nielsen, nu-i aşa?
Mi-au spus multe despre tine.
Cum ar fi? Ce anume ţi-au zis?
Că eşti o artistă foarte talentată,
şi lucrezi la un muzeu,nu-i aşa?
Şi că eşti văduvă.
Doamna Gorman îţi admira trandafirii
foarte mult.
Arătau foarte bine.
Dar acum nu mai e presiune la apă în cartier.
Nici electricitate,nici gaz.
Mai lipsesc şi altele, bine-nţeles.
Cum ar fi haine curate şi cărţi pe care aş vrea să le citesc.
Şi, mmm,
câteva din picturile mele preferate la care ar fi trebuit să lucrez.
Ce e?
Sunt peste tot,acum!
L-am prins!
Gata,s-a dus.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Şi zici că picturile tale au dispărut.
Cele mai preţioase dintre ele.
Cele care îmi amintesc...
Îmi amintesc de soţul şi copiii mei.
De asta nu plec de aici,niciodată.
Pentru că ei s-ar putea să se întoarcă?
Sper asta,din tot sufletul meu.
Nu au cum, să ştii.
Odată ce ai murit,ai dispărut.
Soţia mea s-a sinucis după ce copiii noştrii au murit.
După ce eu. . .
Era cea mai frumoasă persoană.
Nu crezi că asta e trist?
Nu trebuie să pleci,cumva?
Nu.Dar dacă tu vrei să plec. . .
Vreau. În regulă.
Ultima zi cănd am văzut-o era aniversarea noastră.
Parcă ziceai că pleci.
Într-un minut.
Mă gândeam să mai stau, în caz că mai apar alte probleme.
Nu era aniversarea nunţii noastre.
Era un fel de aniversare foarte specială
de care nimeni altcineva nu ştia.
Trebuie să vorbesc cu tine.
Şi nu e nevoie să-mi răspunzi.
Ăsta e un bilet doar dus
pentru mine.
Faptul că mă tot învârt pe aici nu te ajută cu nimic.
Iar pe mine mă distruge.
Deci azi e un fel de ziua Z.(D day)
"D" de la decizie, cred.
În legătură cu divorţul.
In cazul ăsta sunt doi de D,nu crezi?
Uite ce se întâmplă când nu vorbeşti nimic timp de o lună.
A sunat Cindy .
Spunea că absolut toate te aşteaptă.
Artiştii şi directorii te vor vedea,când vei fi mai bine.
Iar eu i-am spus
că muzeul şi una din întâlnirile alea
te-au oprit din a fi tu la volan în ziua aia.
Şi dacă tu mergi înapoi acolo, înseamnă că nu regreţi nimic,
şi ai avut dreptate şi ţi-ai trăda copiii.
A zis că eşti nebună, iar eu am făcut-o tărfă fără suflet !
Şi i-am închis!
N-a fost prea bine !
Ce sunt adevăruri în mintea noastă,rămân adevăruri.
Indiferent daca alţi oameni ştiu asta sau nu.
În momentul ăla mi-am dat seama că fac parte din problemă.
Nu pentru că ţi-aş aduce aminte.
Ci pentru că nu am putut să fiu alături de tine.
Şi te-am lăsat singură.
Nu renunţa, OK?
OK.
E-n regulă.
ANNlE: Deci te-ai împăcat?
E foarte romantic.
Dar totuşi ea s-a sinucis.
Până la urmă, ea a renunţat.
Nu-i nimic în neregulă la asta.
Soţul ei nu a crezut aşa.
El a fost un laş !
Fiind puternic, nerenunţând,
aşa şi-a găsit unde să se ascundă.
Şi-a negat durerea aşa de tare,
încât s-a îndepărtat de persoana pe care el o iubea cel mai mult.
Uneori,atunci când căştigi, de fapt pierzi.
Când şi-a revăzut copiii din nou. . .
Parcă ziceai că ţi-au murit copiii.
Poţi să-i vezi pe cei morţi.
În vise. Dacă-ţi doreşti.
Vreau să-l văd pe Christy.
Ţi-l pot arăta.
Nu-i greu.
Tot ce trebuie e. . .
e ca şi cum ai picta un tablou.
Îl facem împreună.
Doar închide-ţi ochii.
Te rog nu-ţi fie teamă.
Îţi aminteşti unde te-ai măritat?
Christy!
Christy. . .
Cu cine altcineva te-ai mai mărita în visele tale?
Mi-ai lipsit aşa de mult.
Annie. . .
Asta e realitatea.
Omul din grădina ta...
...sunt eu.
Nu!
Oricne ai fi,
ţi-ai imaginat că poţi să mi-l iei?
Îmi pare rău, iubito.
Sunt câteva lucruri pe care trebuie să ţi le zic.
Mai am doar câteva clipe rămase.
Îmi pare rău de toate lucrurile pe care nu ţi le voi da niciodată.
Nu-ţi voi mai cumpăra niciodată chifteluţe cu mult sos.
Asta era mare.
Nu te voi mai face să zâmbeşti niciodată.
Am vrut doar ca amândoi să îmbătrânim împreună.
Doi moşnegi râzând unul de celălalt.
Împreună până la sfârşit.
Pe malul lacului,în pictura ta.
Ăla era raiul nostru,ştii?
Sunt multe lucruri care vor lipsi.
Cărţi, moţăieli,
săruturi. . .şi certuri.
Oh, Doamne, am avut câteva chiar grozave!
Îţi mulţumesc pentru ele.
Îţi mulţumesc pentru fiecare dată când ţi-a păsat.
Îţi mulţumesc pentru copiii noştri.
Pentru prima clipă când i-am văzut.
Mulţumesc că ai fost cineva alături de care tot timpul am fost mândru să fiu.
Pentru curajul tău,
pentru tandreţea ta.
Pentru cum ai arătat totdeauna, pentru cum mi-a venit tot timpul să te ating.
Dumnezeule, ai fost toată viaţa mea.
Îmi cer iertare pentru fiecare dată când ţi-am greşit.
În special asta de acum.
Credeai că nu mă întorc la timp?
Ai stat ceva vreme acolo.
Mi-a luat ceva vreme să-mi dau seama că aveai dreptate.
Nimic din ce poţi face nu ar putea-o ajuta.
Călătoria asta a fost tot timpul doar pentru tine.
Ai fost cât pe ce. . .
să mă pierd?
Oh, da.
Am întins coarda cât s-a putut.
De asta a trebuit să ies,acum.
Renunţ.
Doar că nu aşa cum crezi tu.
Du-te acasă, Al.
Vrei să le spui copiilor că-i iubesc?
Şi că nu le voi părăsi mama.
Mulţumesc.
Unde ne vom îndrepta acum?
Într-un minut nu te voi mai cunoaşte
decât la fel de mult cât mă cunoşti şi tu pe mine.
Dar vom fi împreună.
Unde trebuie să fim.
Persoanele bune merg în iad
pentru că nu-şi pot ierta greşelile.
Ştiu că eu nu pot.
Dar te pot ierta pe tine.
Pentru că mi-am ucis copiii?
Şi soţul?
Nu.
Pentru că ai fost aşa de minunată încât un tip ar alege iadul în loc de rai,
doar pentru a putea sta pe lângă tine.
Nu pentru că ţi-aş reaminti,
ci pentru că nu am fost alături de tine.
Scuze că te-am lăsat singură.
Nu renunţa, OK?
Christy?
Christy.
Ce s-a-ntâmplat cu locul ăsta?
E frig.
Christy?
Dumnezeule, nu! Nu, nu, nu, nu!
Nu renunţa! Nu renunţa! Christy!
Nu renunţa! Nu, nu renunţa!
Christy!
Christy, nu renunţa. . .
Christy.
Hei!
Ţi-aminteşti de mine?
Uneori, când pierzi
de fapt câştigi.
Cum am ajuns aici?
Călătoritul aici e ca toate celelalte.
E doar în mintea ta.
Trebuie doar să închizi ochii.
Dacă ştii încotro te îndrepţi. . .
Se pare că noi am ştiut.
Unde erai. . .
Am încercat totul. Nimic nu a mers.
Până când
ai încercat să mi te alături.
Ceea ce unii numeau imposibil. . .
e ceea ce ei n-au mai văzut niciodată.
Mă scuzaţi, doamnă.
Eşti gata pentru surpriza promisă?
Da.
Nu aia e surpriza!
Mamă?
ANNlE: Vreau să îmbătrânim împreună.
Putem face asta aici? Mmm-hmm.
Vreau totul.
Atâta timp cât e alături de tine.
Aşa va fi.
Dar ce zici dacă ne-am întoarce?
Să ne renaştem?
Ăsta e singurul lucru pe care nu-l putem avea aici.
Să ne regăsim unul pe altul din nou şi din nou.
Să ne îndrăgostim din nou.
Să facem alte alegeri.
Să încercăm din nou.
Da.
Grijă la obiectele ascuţite.
Nu-ţi fă griji cu copiii.
Ei vor fi aici.
Ei vor ca noi să plecăm.
O viaţă de om e doar căt o bătaie de inimă aici.
Şi vom fi toţi împreună.
Pentru totdeauna.
Cum te voi găsi?
Te-am găsit în iad.
Te voi găsi şi în New Jersey.
Când eram tânăr,am întâlnit această frumuseţe lângă un lac.
Made by klausnake
Vă rugăm să evaluaţi această subtitrare la adresa www.osdb.link/gtfn Ajuta alţi utilizatori să aleagă cele mai bune subtitrari