Faceţi reclamă produsului sau mărcii dvs. aici, contactează www.OpenSubtitles.org astăzi
Traducere: Bragi
Dau, am dat, dădusem.
WILD TARGET
Zbor, am zburat, zburasem.
Sincronizarea Seawolf XtremeZONE
Alo? Am rezolvat problema.
47.
Jumătate acum, jumătate mai târziu.
De ce trebuie să facă mereu aşa?
Cum te numeşti?
Mă numesc Pierre Bertrand. Am 32 de ani ...
- ... şi sunt poştaş. - Acum, întreaga propoziţie. E rândul dvs.
Mă numesc Victor Maynard. Am 54 de ani.
Şi sunt asasin profesionist.
- Te iubesc. - Gura!
- Tu cine naiba eşti? - Mă numesc Victor Maynard.
Am 54 de ani. Şi sunt asasin plătit.
Doreşti o gură de cafea?
Victor Maynard.
Te iubesc.
Bună ziua.
Unde mergem?
- N-am fost eu. - Te iubesc, Victor Maynard.
- Victor Maynard, te iubesc. - Ce dracu' ...
Memory Lane Azil de bătrâni
Am citit undeva că bărbaţii care trăiesc prea mult cu mamele lor
tind să fie homosexuali.
- Chiar aşa? - Noi doi am stat împreună mult timp.
- Într-adevăr. - Tu nu ... tinzi spre asta, Victor, nu?
- Nu cred, mamă. - Atunci, care este problema?
- De fapt, nu mai pot rămâne mult. - Am primit vederea ta din Paris
şi articolul.
La 37 m distanţă, în stradă, cu amortizor. Foarte abil ...
Tatăl tău ar fi fost mândru ...
Să te lansezi, astfel, pe plan internaţional.
- Ei bine, voi mai veni în vizită curând. - Stai puţin. Nu uita de ziua ta.
Dar va fi abia pe ...
TÂNĂRĂ STRANGULATĂ ÎN CINEMA
- Vai, nu trebuia ... - Sunt toate acolo ... încă de la prima.
"Moartea unui acordeonist"
Şi încă mai ai o grămadă de loc liber la sfârşit.
O adevărată carieră. O adevărată moştenire.
ASASINAT! ASASINAT! Duo comic ucis de un asasin plătit.
- Vei face 55 de ani, Victor. - Ştiu.
Tatăl tău avea aceeaşi vârstă când te-ai născut.
- Într-adevăr. - M-am apucat de croşetat.
Albastru, pentru băiat.
- Am voie să mai sper. - La revedere, mamă.
Cineva tot va trebui să continue afacerea de familie.
Nu trebuie să permitem irosirea acestor abilităţi.
Şi eu am un cadou pentru tine.
Îl cheamă Roger. Papagalul Roger.
A, merci ...
Îmi plac, în mod deosebit, vinurile de Burgundia. Şi dvs?
- Eşti pe partea greşită a drumului! - Mergi pe contrasens!
Bicicletele interzise
Secţia Restaurări
- Rose. - E gata?
Sunt îngrijorat.
- Nu vreau să fac asta. - Ai fost de acord.
Da, ştiu.
Dar ...?
Rose, trebuie să-mi spui ... să-mi juri, că nimic rău nu se va întâmpla tabloului.
Jerry, jur.
Ştii că, făcând asta pentru mine, mă faci foarte fericită.
Şi dacă asta nu-i suficient, atunci gândeşte-te la bani.
Ce părere ai, Jerry?
Da.
O, Doamne ... Este o adevărată frumuseţe!
- Dar unde-i copia? - Te uiţi la ea.
Aici e originalul.
Încă nu s-a uscat.
Să nu le încurci.
Pe plan intern, Ministrul Culturii, Media şi Sportului s-a declarat profund
dezamăgită de vânzarea, ieri, a unui autoportret de Rembrandt către un
cumpărător particular rus. Tabloul fusese împrumutat Galeriei Naţionale
din 1956. Ministrul a mai spus că este o capodoperă de neînlocuit dar Galeria
nu a putut concura cu suma licitată din străinătate.
Ne-am înţeles la 900.
900.000, sau rămâne al meu.
În regulă, voi aţi vrut-o. Îl păstrez.
Ei, liniştiţi-vă.
Era doar o glumă.
E perfect, dle Ferguson. N-am nici cea mai mică îndoială.
- Ce ţi-am zis?! - Mi-a tăiat răsuflarea.
Nu-mi pot închipui cum aţi ajuns în posesia lui.
Va trebui ... pentru că nu vă voi spune.
Poate că nu ştim noi cum dar, cu siguranţă, ştim pentru ce.
Barney, banii.
800.000 lire.
- Ne-am înţeles la nouă. - Ba am zis opt.
- Am zis nouă. - Opt.
În regulă, nouă.
900.000, sau rămâne al meu. Bine, îl păstrez.
Hei, doar ce-am spus că-s de acord cu nouă.
Pune-l la loc.
Un milion.
- Eşti nebună. - Bine, îl păstrez.
Stop!
Draga mea, nu sunt un gangster ...
dar 20 de ani am lucrat în imobiliare. N-am nici o reţinere.
Liniştiţi-vă.
A fost o glumă.
- Avem suficienţi bani lichizi la noi? - Da.
Şi deci, acum ...
... această bijuterie ...
... manifestarea supremă a celui mai curajos dialog
al individului cu sine însuşi ...
îmi aparţine.
Iar dl Sakova a mers acasă cu un fals foarte bun
de care se poate bucura la fel de mult pentru că
nu-şi poate da seama de diferenţă.
Dar eu pot. Miros chestiile astea.
Aveţi o ... pe ...
Despre ce vorbeşte?
- E un fals. - N-are cum să fie.
E un fals!
Oh, da.
Uitaţi-vă la galbenul de-aici ...
- L-a schimbat. - Nu mai spune ...
Trei ... Doi ... Unu.
Ai un nou client.
Uite, n-are nici o urmă pe el.
- Ai idee în ce belea aş putea intra? - Da, cam atât de mare.
- Rose. - Ce-i?
- Nu te-ntinde prea mult. - Ce mi s-ar putea întâmpla?!
Cabină de schimb
N-are nici un pic de control.
Salut, scumpete. Merg doar să mă schimb.
- Vă atrage ceva? - Poftim?
În lista de băuturi?
- La revedere, scumpule. - La revedere.
În sfârşit!
La dracu'.
- Camera 27. - Ştiu, am reţinut.
- Nu aveţi mesaje. - Exact pe placul meu.
Sunteţi genul singuratică, aşa-i?
Vezi că este o sonerie lângă pat, dacă te răzgândeşti.
Ce greutate ai?
Da!
Nu.
- Ai comis păcatul capital, Victor. - Mamă.
Nu mă lua cu "mamă". E esenţial să-ţi recâştigi încrederea clientului.
De asta depinde reputaţia ta.
- Reputaţia familiei. - Da, mamă.
O fi şi găsit un competitor deja. Cineva mai bun şi mai tânăr decât tine.
Cred că e adevărat. Deci ce crezi că ar trebui să fac?
Păi numai un singur lucru poţi să faci. Cere-ţi scuze clientului,
spune-i că vei face treaba gratis, omoar-o şi înapoiază banii.
- Treci în maşină. - L-ai omorât!
A trebuit s-o fac. Vroia să te omoare.
- Bine, urcă-n maşină. - Cheile.
Mai repede!
Nu pot să cred c-au trimis pe cineva să mă omoare!
Ce naiba fac?!
Asta aş vrea să ştiu şi eu ... Porneşte maşina.
Nu mişca.
Barney? Barney?
Nu-mi spune că ... Afară. Acum.
Stop!
Faţa la perete. Amândoi.
- O, Doamne! Ce-am făcut?! - Tu cine eşti?
- Dar tu? - Nu vă cunoaşteţi?!
Eu spălam maşini ... e prima dată când pun mâna pe o armă.
Aveai de gând să-l împuşti. Pe el şi pe ...
- O, Doamne. Ea-i ... - E bine ... a leşinat doar.
N-ai mai tras niciodată cu o armă? Dă-mi-o mie, atunci.
- N-o face. - De ce?
- O să te omoare. - Ba n-o s-o fac.
Mi-ai salvat viaţa. De ce te-aş omorî?!
N-o face.
Atunci măcar pune-o undeva jos să nu ajungă la ea
înainte să răneşti pe cineva.
Îmi pare rău da' i-o dau lui.
Are şi cravată ...
În plus, nu l-am împuşcat aşa că nu-i nervos pe mine.
Nici eu nu-s nervos pe tine. Pe cuvânt.
Ce băiat bun. Bravo.
Ce ţi-am zis?!
Ştii, pentru un începător ai tras foarte bine.
- Nu l-ai omorât dar ... - Nici n-am vrut să-l omor!
- Da, sigur ... totuşi ... - Sunt chiar agitat acuma ... tremur.
Ei, e foarte normal.
Până la urmă, chiar când am tras, eram foarte calm.
Ca şi cum aş fi avut o grămadă de timp.
Scuză-mă un moment.
- Ce s-a întâmplat? - Nu-i mort.
- L-am împuşcat. A trebuit. Vroia să ... - Băiatul n-a avut de ales.
Acum trebuie să-l ascundem undeva.
- Aveţi de gând să-l omorâţi? - Nu, bineînţeles că nu.
- Pe celălalt l-ai omorât. - N-o să-l omorâm!
- Trebuie să-l omorâm. - Ce?!
Ne-a văzut. Dacă-l lăsăm în viaţă suntem ca şi morţi.
Nu putem merge la poliţie?
Poliţia nu te poate proteja de oameni ca ăsta.
- N-avem de ales. O s-o facem în linişte. - Stai!
Ai dreptate! Ce-a fost în capul meu?! Până-şi revine, noi putem fugi.
- Exact! - Hai să plecăm atunci!
Nu te duce-acasă! Mergi undeva aglomerat să nu fii urmărit.
Cine eşti?!
- N-are importanţă. - Eşti sub acoperire?
Ce tot faceţi? Mi s-a făcut frică acolo. Unde-i puştiul?
A fugit.
Nu ştiu cine eşti dar ... pot avea încredere în tine?
Ai încredere în mine!
Toate astea nu-s întâmplătoare. Şeful lui vrea să mă elimine.
Sper doar c-o să fie rapid, când o fi să fie. Aşa ca la el ... ştii ...
Aproape că-mi doresc să se-ntâmple acum.
Ca să nu mai trebuiască să stau cu frică.
O, Doamne!
- Trebuie să merg la toaletă. - Aşa ...
Cred că e de la sperietură.
Ai o batistă?
O, mătase ... drăguţ.
Poftim.
Nu mă pot omorî pentru nici măcar un milion! Pentru ei nu-nseamnă nimic.
N-am rănit pe nimeni. De ce-s oamenii atât de creduli?
Stai ... Unde te duci?
Am nevoie de protecţie şi tu ştii să tragi. Pot să te plătesc.
Pot să te plătesc pe loc. Şi mai am o grămadă în geantă. Te rog!
- Inutil. Nu te pot ajuta. - Dar nu mă poţi lăsa baltă aşa ...
Eşti prea bun să faci asta. Te rog. Te implor.
Scuze. Mi-e imposibil să te protejez. Crede-mă.
Cu tine mă simt în siguranţă.
Eşti înţelept, calm, sigur pe tine. Eşti ca un mândru stejar bătrân.
Jumătate acum, jumătate mai târziu.
- Vrei să conduc eu? Pari cam ... - Sunt nervoasă.
- Astea mă încurcă. - I-ai furat cizmele?!
Nu mai avea nevoie de ele, nu?
La dracu'.
- Cum de ai o armă? - E de la serviciu.
- Ce serviciu? - Sunt sub acoperire. Detectiv particular.
Nu prea aduci a detectiv ...
- Ce făceai aici? - Urmăream soţia unui client.
Se ... împreuna cu un bărbat într-o maşină la etajul 5.
"Se ... împreuna"?!
- Zi-mi de plată. Cât vrei pe săptămână? - Pe săptămână?! Sunt prea scump ...
- Cât? - 30.000.
Bine. S-a făcut! Acum să ieşim de-aici.
- Vreau protecţie permanentă. - Regret ... nu.
- Jos! Repede înapoi! Calcă-l! - Glumeşti?!
- Stai aşa! - N-are nimic ...
Ce tot faci?! Urcă-n maşină.
Haide! Urcă-te!
Nu văd nimic!
Tocmai ţi-am salvat viaţa şi era să mă omori!
- Deci avansam rapid ... La dracu'! - Calc-o! Acum!
- Şi-acum încotro? - A treia la dreapta. Traversăm oraşul.
- Şi pe urmă? - Un hotel discret. Să nu sărim în ochi.
- Discret?! Mai degrabă ridicol de scump. - Vor verifica la hotelurile ieftine.
Aici n-o să ne caute nimeni.
Trei ...
- Trei camere, vă rog. - Desigur, dle. Pe ce nume?
- Smith. - Smith.
Aveţi acelaşi nume?!
- Şi numele dvs, dle? - Tony.
Vom lua doar o cameră.
- Mă scuzaţi. - Ce-i? Au!
- Nu poţi vorbi serios. - Cine plăteşte toate astea?
- Ziceai că ai o grămadă de bani. - Da şi intenţionez să rămână aşa.
- Chiar nu pot dormi cu cineva în cameră. - Nici nu cred că se-nghesuie cineva.
- Îmi plătesc singur camera. - Nu e vorba de bani, înţelegi?
Am stabilit protecţie permanentă. Cum o s-o faci din altă cameră?! Nu!
- Stai! - Nu. O cameră. Luăm o singură cameră.
Vă propun 322. E una dintre cele mai ieftine camere.
- Eşti sigur că e un loc sigur? - Bineînţeles că da.
Nu las nimic la voia întâmplării.
- Latrica ... - Bună dimineaţa, şefu'.
- L-ai văzut pe Mike? - Regret, dle Ferguson, nu.
Unde-o fi?
Mulţumesc.
- Pot să-ţi sugerez ... - Acuma-ncepe ...
Ar fi foarte util dac-ai fi în stare să te porţi cu mai multă eleganţă.
Au cablu!
Trei adulţi într-o cameră minusculă într-un hotel luxos.
- Aşa şi ... - Aşa ne-ai scos în evidenţă!
Când ai asasini după tine eşti discret! Te ascunzi.
Nu urli în holul hotelului.
- Pe ce parte dormi? - Poftim?!
Nu dorm. Stau de pază. Tony.
- Tu dormi cu ea. - Dar am crezut ...
Cât timp stăm aici, vă rog să-mi respectaţi spaţiul. Aici e zona mea.
- Deja sunt sigură c-o să zboare timpul ... - Ia schimbă-ţi tonul duduie.
În parcare nu gureai atât când oftai după stejari bătrâni.
- Nu eu te-am implorat să vii cu mine. - Nu te-am implorat.
Să oferi unui bărbat 30.000 ca să stea cu tine o săptămână te face uşuratică.
E incredibil! Te ştiu doar de trei ore şi deja
mi-ar lua trei zile să enumăr tot ce urăsc la tine!
- Sigur nu vrei să vii? - Am avut o zi lungă. Vreau doar linişte.
Voi fi la bar. Nu întârzia prea mult.
Numai o nelămurire am, dle Smith. Ai zis cumva că te plăteşte?
- Am zis. - Eu n-am bani.
Nu-ţi fă griji. O să am grijă de tine gratis. De fapt ...
- Mă poţi ajuta să am grijă de ea. - Perfect! Ai nevoie de ajutor ...
Deci ţi-aş fi asistent?
Ucenic.
Ştii, Tony, eşti un tânăr minunat.
Asta-i tot.
Ai apărut ... Mă întrebam ce puneţi la cale voi doi.
Îmi cer scuze pentru mai devreme. M-am purtat ...
... neplăcut şi...
... şi chiar ostil. De obicei nu-s aşa.
Nu-ţi fă probleme. Şi eu am fost agresivă şi enervantă şi ... aşa-s mereu.
- Nu, poţi fi plăcută. - Chiar?! Când?
- Nu-ţi pot da un exemplu acum, dar ... - Splendid. Mulţumesc.
Acum. Acum eşti ... plăcută.
- Nu asculţi. - Ba da.
Ce spuneai?
Ziceam că tocmai ai fost plăcută vreo 7-8 secunde.
- Îi arunci ocheade barmanului. - Da. Îi place de mine.
- Te deranjează? - Ca să-ţi spun drept ...
- De ce? Ţie îţi place de mine? - Ce?!
- E o întrebare destul de simplă. - Bineînţeles că nu. Absolut deloc.
Bine, asta am şi bănuit.
Îţi place de el? Asta-i problema?
Nu. Pur şi simplu m-aştept să m-asculţi dacă discutăm.
Nu-mi pasă dacă-ţi faci de cap cu barmanul sau hamalul sau
cu întreg hotelul, dacă vrei.
- Nu e treaba mea. - Eşti incredibil.
Salut.
Aş vrea un pahar mare de Glenfiddich.
Şi un Cognac şi un Belvedere ...
şi un Becks şi două pahare mici de vin roşu şi nişte alune.
- Sper că nu-s toate pentru dvs? - Nu, Becks-ul e pentru tine.
Tatăl meu plăteşte.
Ce greutate ai?
Ştii ce, Mike?
Eşti singurul original în toată chestia asta.
Originalul între falsuri.
- N-a fost vina mea. - N-a fost vina ta?!
Tu mi-ai zis să nu angajez un asasin plătit.
Tu ai zis că rezolvi cu Barney.
Şi-acum am o singură gardă de corp. Una incompetentă şi umflată.
Nu mai tremura. Încetează cu tremuratul!
De ce tremuri? Crezi că-s supărat pe tine?
Crezi c-o să te lovesc? Asta e?
Ce amuzant ... Adevărul e că ...
în seara asta, mai curând îmi vine să plâng decât să fiu furios.
Înţelegi că acum am pierdut-o ...
Vulpiţa a intrat în pământ.
Şansele noastre s-o găsim sunt aproape nule.
În seara asta ... sunt trist.
Şi tu eşti trist.
Nu-mi place să văd oameni trişti. Mergi în baie.
Stai departe de mine. Mi-ai distrus seara.
Chiar aşa ...
- Vroiam doar să ne împrietenim. - Te-ai făcut de râs.
Tu ai vreun prieten mă-ntreb? Nu, nu cred c-ai fi în stare.
- Scuze, scuze. Am greşit uşa. - Nici o problemă.
Dă-te ... mereu îmi stai în drum.
- Am adormit. - Nu-i nimic.
Normal! Tot ce face el e în regulă, nu? Hei! Ai zgâriat cizmele alea.
- N-o băga în seamă. E beată. - Totuşi, o să am reacţii mai bune acum ...
- că m-am odihnit ... în caz de ceva. - Putem sta de pază cu rândul.
Minunat! Cei doi muşchetari.
- Hei! ce faci?! - Le pun afară să le cureţe.
- O să le fure cineva! - Nu eşti într-un adăpost acum.
Să nu-ncerci ceva!
Cine o să fie primul ...
... de gardă?
- Şefu', a venit. - Bun. Spune-i să aştepte.
Îţi trebuie ceva?
- Doar nişte cafea. - N-am putea pleca?
N-ai vrea să mă laşi pe mine primul, te rog?
- E liber. - Nu mai spune?!
Asta-i o poveste incredibilă. Cel pe care l-am angajat
omoară unul dintre oamenii mei îl schilodeşte pe celălalt
şi acum o protejează pe fată!
- Evident că amândoi trebuie eliminaţi. - Trebuia să mă chemaţi mai devreme.
- Am încercat să rezolvam singuri. - Asta văd şi eu.
- L-au omorât pe Barney! - Mike.
Nu pot să te privesc în momentul ăsta. Du-te şi ia-mi nişte ţigări.
- Pentru parcare. - Ţine-i pentru parcarea ta nenorocită.
Şi numele acestui tip care ţi-a făcut atâtea probleme?
Nu-i ştiu numele. Nu ne-am întâlnit niciodată.
- Poţi să-mi zici ceva, orice, despre el? - Mike l-a văzut ...
Descrie-l.
Mai înalt decât media. Mai slab decât media.
Aspect comun. Mustaţă comună.
Victor Maynard.
- Îl cunoşti? Ştii unde e? - Nu ... nimeni nu-l cunoaşte.
Nimeni nu-l vede niciodată. Nici chiar clienţii. E de modă veche.
Şi atunci cum de ştii cum arată?
Zvonistică.
În meseria noastră, el şi cu mine suntem cei mai scumpi.
De fapt ... el e o idee mai scump decât tine.
O să aflăm dacă merită sau nu.
Serveşte-te. Orice în afară de cârnat.
Ce meniu select ...
Auzi? Ia mergi să plăteşti nota pentru că
dacă n-am parte de un minut fără tine mă sinucid.
Stai, te rog. N-am vrut să te rănesc. Am avut noroc chior.
Nu mişca! Mâinile sus!
La dracu'! Tremuri ca o frunză. Dă-mi arma!
Nu glumesc! Ştii ce prost ţintesc.
Tot ce se poate să ţintesc în cap şi să te nimeresc în ouă.
- Ai încercat să mă-neci. - Numai puţin ...
- Sun un om normal şi paşnic. - Calmează-te. Trage adânc aer în piept.
Sunt calm!
A fost un accident. M-ai speriat!
Încearcă să-ţi găseşti urechea, pune-o la gheaţă şi cei de la spital
ţi-o pot coase la loc.
Este nişte gheaţă în barul din cameră.
- Fugiţi! Repede! - Ce?!
La dracu'! N-am apucat măcar să iau un halat de baie.
Ah, da ... Smith, Smith şi Tony?
A încercat să mă omoare!
În baie. Cu un ditamai pistolul.
Staţi! Aşteptaţi!
Urechea mea! Nebunu' dracului!
- Pune-o la gheaţă! - Mişcă-te!
- Ce?! I-ai tras în ureche?! - A fost un accident.
- Asigură-te că-i elimini. - Acum ai angajat un profesionist.
- Mike, ce mai e acuma?! - Fata ... mustaţa ...
Stăteau aici la hotel! Puştiul mi-a tras în ureche.
Maşina, şefu'!
Pentru numele lui Dumnezeu! Adă maşina!
M-a speriat ... aşa că am ...
- Ai făcut ce trebuia să faci. - Chiar?
Bineînţeles, da, pentru că ai talent înnăscut.
- Ne urmăresc. - Mai repede.
- Nu pot merge mai repede. - Condu mai repede.
Fac şi eu tot ce pot. Încerc să mă deprind cu maşina.
- Asta-i o maşină nouă?! - Numai pentru mine.
Am găsit-o ieri la o benzinărie, cu tot cu chei.
E furată?!
- Da! - Ne ajung din urmă!
Schimbăm locurile. Apăs eu pe pedale şi mă strecor pe sub tine.
- Te mişti, te rog? Nu văd nimic! - Las' că la pipăit te descurci bine.
- E un copil! - Mergi mai departe. Suntem mai mari.
Atenţie!
- Cred c-am scăpat de ei. - Nu eşti sigur?!
- Vrei să stai tu în spate? - Nu, nu vreau ...
Încetaţi cu gâlceava!
- Unde mergem? - Trebuie să fugim din oraş.
Nu, îmi place-n oraş.
Şi mie. Dar n-am încercat altceva. Aşa că-s destul de dispus.
Ascultaţi la mine! Suntem într-o maşină furată, găurită de gloanţe
şi tocmai am fost implicaţi într-o urmărire.
Suntem urmăriţi de asasini plătiţi şi deja cred că de orice poliţist
idiot din East London.
Fugim din oraş!
- Ţi-ai luat şi cortul? - Am o casă sigură. Putem merge acolo.
- La fel de sigură ca hotelul? - Te ignor.
"Te ignor."
- Poţi opri? - Nu.
- Trebuie să merg la toaletă. - Nu opresc.
Te plătesc cu 30.000 pe săptămână Faci ce-ţi spun.
La următoarea benzinărie.
Sunt plătit să te protejez. În mare parte de tine însăţi, se pare.
30.000 lire?
Da, exact! Ar trebui s-o pot face civilizat la preţul ăsta!
Dle Smith, 30.000? E o sumă frumuşică.
- Da, este. - Ştiu că-i periculos dar ...
Dar se pare că încep să mă învăţ.
Şi acum că-ţi sunt ucenic, ce-ar fi să o facem mai oficial?
Şi deci aş primi şi eu o parte?
Bine, uite ... cum stă treaba.
Pot să-ţi ofer şase săptămâni de pregătire.
Urmărirea suspectului, identităţi false, pregătire completă în folosirea armelor ...
Puşcă cu lunetă, cuţite, explozibili, cele 17 metode de strangulare.
Şi cunoştinţe de bază în otrăvuri nedetectabile.
Trebuie să ştii toate astea ca să devii detectiv particular?
Nu ştii niciodată de cine poţi da.
Bine. Zi mai departe.
Păi ... nu-ţi pot oferi asigurare medicală sau pensie dar includ adăpost şi hrană.
Şi, de asemenea, o maşină pentru zona Londrei.
Vei avea grijă de mine?
Da.
Şi numele meu este ... Victor Maynard.
Sincronizarea S e a w o l f X t r e m e Z O N E
Haideţi! Să mergem!
La dracu'!
Treci înapoi!
Adaosul de-acolo e imposibil! Jumătate din marfă nici n-o vinde ziua.
Care-i problema lui?!
Incredibil de iresponsabilă! Şocant de imatură!
Şocant de ... şocantă!
Vrea careva o prăjitură?
- Eu vreau una. - Dispari!
- Nu-i cinstit! Dle Maynard!
Asta-i vacă?
Mult mai mare pe viu ...
Ce-i asta?
E casa mea.
- Casa ta? - Ce-i aşa ciudat?
Nimic.
Nu, totul are perfectă logică.
A fost a bunicului meu, a tatălui meu şi acum e a mea.
- Lift? - A fost instalat pentru mama.
A locuit aici cu mine până ... de curând.
- A murit? - Nu.
- Doar infirmă. - Eraţi apropiaţi?
De ce întrebi?
Vroiam să fiu politicoasă. Care-i problema ta?!
Uite ce-am găsit!
Albă ca Zăpada. Salut ...
Să vă arăt camerele.
- Tu primeşti vechea mea cameră. - Merci.
Îţi place? Tata mi-a făcut-o.
- Era talentat. - Eu n-am avut tată.
Normal că am avut unul dar ... nu a fost prin zonă.
De fapt nici maică-mea n-a prea fost.
- Asta-i camera mamei tale? - Într-adevăr.
Ai o obsesie cu husele de plastic, nu?
Pariu că te-nţelegi perfect cu prezervativele?
Cum se simte asistentul tău?
- Vor să-i închidă aparatele. - Cred că ar fi cel mai bine.
Nu. Şi-a primit banii până la sfârşitul lunii.
Şi-apoi ... nu-s singur ... cât timp aştept ...
- ... după tine. - Nu-ţi fă griji.
Mai devreme sau mai târziu, unul dintre ei va face o greşeală.
Aici suntem în siguranţă cu condiţia să respectăm câteva reguli de bază.
Stăm în casă sau pe proprietate. Sarea în mijlocul mesei, te rog.
Şi sosul de mentă.
Mulţumesc. Deci nici un contact cu lumea de afară, nici pe telefon.
Mobilele să fie închise.
Şi vinul în mijloc ...
... dacă nu te superi.
E un vin uşor de Burgundia.
Îmi plac, în mod special, vinurile de Burgundia.
Deci în esenţă e o închisoare.
Nu, e un loc sigur şi vrem să rămână aşa.
Cât crezi că durează până se calmează lucrurile?
Eşti vânată de asasini plătiţi. N-o să se calmeze niciodată.
Ceas suedez ... cadou de la mama.
- E 2:45 dimineaţa. - Crezi că eu nu ştiu asta?
- Poţi, te rog, să-mi spui ce faci? - Întorc patul.
- Dorm cu capul spre sud şi ... mă ajuţi? - Să te-ajut?!
Am insomnie ... e foarte obositor ...
Poftim! Spre sud.
- Mi-e de ce nu mi-a venit ideea asta? - Pantofii ...
Da, îmi dau încredere.
Hai să vezi! Tony, care e tânăr, modern chiar excentric ...
... dar, la 2:45 dimineaţa doarme, ca toată lumea normală.
Nu. Pe ea o vom urmări.
Uită-te la ea ... e o bombă cu ceas.
Băiatul e un nimeni. Cât despre Maynard ...
N-are nici un rost să-l vânăm pe Maynard.
N-o să găsim nici o urmă, nicăieri. Nici măcar un zvon.
El este asasinul perfect, prin definiţie.
- Ce faci?! Eşti nebună de legat! - Sap doar.
- Pune târnăcopul ăla jos imediat! - Vroiam să plantez magnolii, pentru tine.
Am vrut să fie o surpriză ... M-am trezit la şase dimineaţă!
N-am mai săpat pentru nimeni până acum!
- Şi trebuia s-o faci pentru mine?! - Da!
- De ce?! - Fiindcă vroiam să-ţi mulţumesc!
Că m-ai ajutat să adorm aseară.
Umple-le la loc şi pune gazonul deasupra. Acum!
- Nu! - N-a fost o rugăminte!
- A fost un ordin! - Stai aşa puţin!
N-aveai nici un drept! E grădina mea!
De parcă ţi-ar păsa de grădina ta! O grădină e un loc al frumuseţii.
Unde simţurile pot să-ţi zburde. Ce rost are, când tu îţi înveleşti mobila!
Eşti fericit doar dacă te ascunzi în casa asta oribilă şi morbidă.
Doamne! E groaznic! Oriunde te-ai duce, e mirosul ăla!
- Ce miros? - De curăţenie, de înălbitor.
Miroase ca într-un spital! E atât de sigură că devine periculoasă!
Nu pot respira aici! Vorbesc serios! Sunt îngrozită.
Mă tem că, dacă mai stau mult aici, ajung ca tine. Să-mi fie teamă de orice.
- Nu mă tem. - Să mă tem să recunosc cine sunt.
Şi ce vreau.
Ce vrei să spui cu asta?
Tu chiar nu te cunoşti deloc, aşa-i?
- Da? - Eu sunt. Pot să intru?
- Sunt în cadă. - Ştiu.
- E important? - Cred că da.
Bine.
- În regulă. - Da?
- Faci baie? - Aşa pare.
Tony, în ultima vreme, am cam pierdut controlul ...
Am fost cam neatent la lucru ...
... şi tocmai mi-am tuns bonsaiul de tot.
Şi mă întrebam dacă nu cumva
tu eşti cel care mă derutează.
- Te derutez ... - Fără să vrei, fără să-ţi dai seama.
Fără ca vreunul din noi să ne dăm seama.
Te derutez ...
Sexual.
- Ideea e absurdă ... dar ... - N-am ştiut că eşti ...
Nici nu-s. Asta-i problema.
- Oh, asta chiar că-i derutant. - Da ...
Bine ... Ce-ţi vine-n gând prima dată?
Bonsaiul meu.
Pot să-l lipesc pe o plantă de plastic.
N-o să te mai deranjez.
Deci acum ştim cu toţii că este un fals.
Dl Ferguson ar dori să ştie de unde l-a luat fata.
Eu chiar nu mă amestec în comunitatea delicvenţilor.
Te rog! Până şi zâmbetul tău e fals.
Nume!
Sunt foarte mulţi oameni care copiază picturi.
Cei pe care-i cunosc eu n-au făcut-o.
Nu mă face să trag întâi şi pe urmă să pun întrebările.
Începe să scrii.
Ce aromă e asta?
Amestec de arome.
Nu-s rele ...
Poftim. Dar nu sunt sigur că vreunul e suficient de bun să fi făcut asta.
Splendid. Fabian!
Nu, nu.
Ia tabloul.
Eu sunt.
- Te deranjez? - Nu, absolut deloc.
Ştiu că-i cam târziu ...
Îmi pare rău pentru mai devreme. Nu trebuia să spun toate lucrurile alea.
Eram supărată. Şi foarte obosită.
- Nu-i nici o problemă. - De ce ţi-ar păsa ce cred eu, nu?
- Ar trebui să te odihneşti puţin. - Nu pot s-adorm.
- De data asta ce mai e? - Mă doare falca.
- Am un dinte în plus aici în spate. - Chiar?
Ai vreun medicament? Tamazepan, Trazodone...
Somnifere? Valium, Xanax...
- Nu, îmi pare rău. - Bine, atunci o să ... merg ... la ...
Aş putea ...
... să-ţi masez tălpile.
- Vorbeşti serios?! - Presopunctură.
M-am instruit mai demult. Câteodată o aplic la mine.
- Face minuni pentru stări de nelinişte. - Îţi masezi picioarele singur?!
Aici?
Şi acolo?
Chiar te pricepi la asta.
Foarte mulţi oameni au parte de accese de nelinişte noaptea. E absolut normal.
Nu trebuie să te îngrijorezi.
Vrei să-ţi spun ceva? O mărturisire.
- De ce nu? - Îmi place ca tu să mă protejezi.
Chiar te pricepi la asta. Cel puţin aşa pare.
Nu prea am cu cine să te compar pentru că ...
nimeni nu m-a protejat până acum.
Dar cu tine, chiar îmi face plăcere.
Şi mie ... îmi face plăcere să te protejez.
Pe mine, în special?
Pe tine ... în mod special.
Pot să ...
... masez celălalt picior?
La naiba!
Tony!
Tony, dă drumul! Ce faci?!
Tony, o să mă omoare!
O babă-ntr-un scaun cu rotile tocmai a-ncercat să mă omoare!
Avea uite-aşa un cuţit de mare!
- Era groaznică. - Jur! Pe bune!
Mamă? Mamă, eşti acolo? Eu sunt.
Mamă?
Totul e sub control.
Are intenţii bune.
- Mamă, putem discuta despre asta? - Sunt foarte dezamăgită de tine, Victor.
- Ai putea să te culci în sufragerie? - Sunt prea îngrozită.
- Hai în camera mea. - Bună idee! Tony are grijă de tine.
Reputaţia ta e la pământ.
- Mamă ... - E ca toate mamele.
Până omori fetişcana aia, tu eşti ţinta.
Eram în spatele uşii.
Nu sta niciodată în faţa unei uşi închise. De câte ori ţi-am zis?!
- Scuză-mă, doar că eu ... - Încetează.
Tu eşti conştient în ce belea te afli?
Trebuia să stau aici cu tine. De când m-am mutat ai luat-o razna.
Nici măcar nu te culci cu ea.
Mamă, cred că avem o problemă.
- Şi eu cred la fel. - Ştiu că ai investit foarte mult în ...
O Beretta de ziua ta la 7 ani. O Beretta! Pistol de prinţi!
Nimeni nu putea cere mai mult.
Într-adevăr. Doar că mă-ntreb ... ca rezultat ...
ce-am ajuns să fiu.
Ai ajuns fiul tatălui tău.
Mi-ai salvat viaţa. Din nou.
N-a fost intenţionat ... N-am fost niciodată atât de speriat!
Mă bucur c-ai făcut-o. Acum am un motiv să trăiesc.
Sunt îndrăgostită.
- Chiar? - O, da.
Da, da, da.
Bagă-te sub pătură. Hai.
Întinde-te.
E atât de drăguţ.
- E atât de drăguţ. - Cine?
- Dl Maynard, bineînţeles. - Chiar?
Ştii? Când maică-sa m-a trezit, aveam un vis cu el.
Chiar?!
E ciudat. Pentru că ieri ...
... vroiam doar să scap, dar acum ... nu vreau să mai plec vreodată.
Ce s-a-ntâmplat între timp?
Suficient.
Nu, o să stăm aici împreună. Numai noi trei.
O familie fericită.
- A fost o noapte grea ... - Ba deloc.
Vă datorez o explicaţie legată de mama mea.
- Înţeleg cum te simţi. - Chiar?
Am avut un văr. Maică-sa era nebună de legat, bietul băiat.
Dar eram topită după el. Şi familia-i familie, nu?
Nu am nevoie de ajutorul tău. Pot să iau un taxi înapoi.
Doar cu taxi am venit până aici ...
- Cum ai ... - Scuze. Mă numesc Fabian.
Şi aş vrea să-mi recomanzi pe cineva care poate picta ceva ca ăsta.
Cine l-a făcut?
- Rembrandt. - Cine?
- Rembrandt. - Dă-mi adresa lui. Acum!
- E mort. - Mort?
- Când a murit? - Acum 300 de ani.
- Dă-mi un nume. - Bine, bine ... Probabil că e Jerry.
Jerry şi mai cum?
Jerry Bailey. De la Galeria Naţională. Lucrează la restaurări.
Mi-e prieten.
Bravo.
A durat un pic cam mult, dar...
Salut.
Ce mizerie ...
Mulţi ani să trăiască. Cine să trăiască? Dl Maynard să trăiască ...
Toate astea-s pentru mine?
Sunt atât de emoţinat! E atât de frumos din partea voastră!
Ştiu ... Suflă în ele.
Îmi pare rău de oglindă. N-am mai deschis una de-asta.
- Cum aţi ştiut că e azi? - Data de pe fotografiile din camera ta.
Mai deschid una.
- Tu ai făcut asta? - Nu. Tu.
M-am blocat.
- Ştiu. - Nu. Adică nu mă pot mişca.
- Pantofii ... - Încă îi ai în picioare?
Pantofii, te rog.
Sigur că da.
- Ăla-i ceasul meu. - Aşa eram sigură c-o să-ţi placă.
Mulţumesc.
Ce greutate ai?
'neaţa.
O, Doamne, Mike, şi înainte erai plictisitor.
Tony, ce părere ai de camera asta?
Are nevoie de culoare.
Culoare ...
Culoare.
MOARTEA UNUI ACORDEONIST Muzician ucis în Morecambe
BĂRBAT ARUNCAT DE PE TOWER BRIDGE
DIPLOMAT UCIS VIOLENT CU UN CUŢIT Dovezile indică un asasin plătit
GLONŢ ÎN CAP - Parlamentar implicat în scandal ucis de un trăgător de elită
Pentru primul tău contract, prima mea armă.
Felicitări, cu dragoste, tatăl tău, Felix.
Culoare.
Tony, cred c-o să-i placă.
- Rose. Pot să intru? - Nu, nu-s îmbrăcată.
- Ah ... E totul în regulă? - E bine, de ce n-ar fi?
Aşa doar ... Hai jos. Am ceva să-ţi arăt.
Nu vrei să vii să vezi?
- De ce zâmbeşti? - O să vezi.
- Hai, întoarce-te, te rog. - De ce?
- Ce ai? Întoarce-te. - Zi-mi, întâi, de ce.
- Întoarce-te! - Şi tu eşti implicat?
- Normal. - Hai. Nu fi copil.
De ce faci asta?
Ca să fie surpriza mai mare.
Te ţin eu. Nu-ţi fie teamă. Nu durează mult.
Nu mai e mult.
- Rose!
- Nici pentru voi nu va dura mult. - Arma aia e periculoasă.
- Nu mai spune?! Mâinile sus! - Nu, ai înţeles greşit.
Păstrez arma din motive senti- ... Nu trage! Poate să-ţi explodeze în mână.
- Eşti un mincinos şi un asasin. - Şi tu eşti o hoaţă.
- Sunteţi făcuţi unul pentru celălalt. - Tu când ai aflat?
- Ce să aflu? - Că nu este detectiv particular.
Este asasin plătit.
- A fost angajat să mă omoare. - Mă tem că ce spune e adevărat.
Sunteţi nişte nenorociţi. Amândoi! N-am idee cum puteţi să vă suportaţi?
- Dar credeam că-s ucenic de detectiv. - Care câteodată împuşcă oameni?
Câteodată. Din greşeală. Dacă era inevitabil.
- Ai de gând să mă omori acum? - Bineînţeles că nu.
Dar dacă pleci, altcineva o va face.
Există o listă de posibili candidaţi şi am idee cine-i în fruntea ei.
- Cine? - Dixon.
Dixon? E bun?
Face profesia noastră de ruşine. E un sadic. O fiară.
- Dle Maynard. - Da, Tony?
Îi venim noi de hac.
Dau, am dat, dădusem.
Aleg, am ales, alesesem.
Simt, am simţit, simţisem.
Jerry. Am intrat în belea.
Mă tem că lucrurile-au cam devenit ...
... periculoase.
- Unde e? - Cine?
Cel care trebuia să te omoare.
- Cine-ntreabă? - Înlocuitorul lui.
Deci unde e?
- Nu ştiu. - Spune-mi, altfel ...
... îi tai un deget şi te pun să-l înghiţi.
Şi pe urmă te las singură cu el.
Ce?! Vrei să fii vitează?!
Tot asta a vrut şi Jerry.
Mâna, te rog.
- Mi-am pierdut îndemânarea. - Nu. Încarcă.
O să te ghidez. Începem.
Piciorul, bun. Mâna, bun.
Încheietura mâinii, bun.
Dacă ai timp, relaxează-te. Am timp, mă relaxez.
Îmi ţin respiraţia.
Mă contopesc cu arma mea.
Ce-ar fi dacă nu mă uit la tine? Poate că te stingheresc.
Picior, mână, încheietură, ...
respiraţie.
Fantastic!
Tony, oamenii se antrenează ani de zile ca să poată face asta.
N-am tras.
Lăsaţi armele jos. Încet.
Victor Maynard.
- În sfârşit. - Şi tu cine eşti?
Ştii foarte bine cine sunt.
Dixon.
- Hector Dixon. - Cum se scrie?
- Nu-l enerva. - Dixon?
Tu eşti ăla care ia contractele care nu mă interesează?
Şi pe cele pe care le ratezi.
- Te-au torturat? - Nu. Le-am dat adresa ta imediat.
- Bravo. - De ce nu ai finalizat contractul?
Tu de ce crezi?
Da. E foarte ... înduioşător.
La perete.
- Mi-a fost dor de tine. - Şi mie mi-a fost.
Tony.
Maynard, fă-ţi treaba şi nu-l omor pe băiat.
Poftim?
Omoară fata, eu te omor pe tine ...
dar el nu păţeşte nimic.
- Nu pot. - Fă-o!
În regulă, calmează-te.
Fă-o.
Prefer s-o faci tu. Vreau pe cel mai bun.
Te iubesc.
Nu mişcă nimeni!
Tu, mâinile sus.
Mai sus de-atât.
Şi la vârsta asta tot eu trebuie să-ţi fac temele ...
- Tu, de colo. - Eu?
Da, tu. Ia pistolul. Şi percheziţionează-l pe pricăjitul ăla.
Uite băiatul ăsta de exemplu. Poate fi antrenat.
Dar n-o să aibă niciodată ce ai tu.
- Instinctul de ucigaş. - Ştii că nu cred în instinctul de ucigaş.
O, nu. Tu crezi în prioritatea educaţiei faţă de natură.
I se mai spune "Dă vina pe mamă".
Indiferent de neînţelegerile noastre ...
- ... îţi sunt recunoscător pentru azi. - Nu deveni sentimental.
Aţi văzut asta?
- Ce să vedem? - La naiba.
- Nu mişcă nimeni!
- O, am uitat că mi-a luat ăla. - Lăsaţi jos armele.
Acum!
Şi cuţitul.
Chiar ţi-ai pierdut îndemânarea, Maynard.
Ăla e pistolul lui Felix.
Asta a fost prima armă a tatălui meu şi preferata lui.
Cred că o să-ţi fie mai uşor.
Adio.
Tony, vino să vezi ce se-ntâmplă dacă nu-ţi cureţi arma.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Îngeraş!
A văzut cineva pisica?
Sincronizarea Seawolf XtremeZONE
Traducere: Bragi
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org