Traducerea şi adaptarea: Angelitto
Trebuie să plec.
Ai grijă să te întorci până la cină.
Furtună!
"Furtună 2"
Furtună?
Hei!
- Fanny! - Cine altcineva? Ryan Gosling?
- Am avut din nou acel vis. - Goală în curtea şcolii? Şi eu.
Era îngrozitor.
Nu. L-am visat pe Furtună
Vroia să vină să mă ia,
dar apoi a dispărut brusc.
Ceva e în neregulă.
Mika, nu ţi-ai adunat lucrurile. Plecăm într-o oră.
- Ştiu, dar.. - Mişcă-te! Voi fi în bucătărie. Pe curând.
- "Croissant, croque, monsieur"... - Totul are legătură cu codul culorilor.
Roşul înseamnă artă. Verdele e arta culinară.
Nu uita de remarcabilul accelerator de particule.
Oh, Paris!
- Eu abia aştept să merg, dar Mika... - Îi va plăcea şi ei.
Nu-ţi poţi petrece fiecare sărbătoare jucându-te în gunoi de cal!
Ai nevoie şi de puţină cultură, să trăieşti viaţa...
Merg să văd ce face.
Aşa e. Şi brânza de acolo... sau baghetele.
- Sau, vinul ăla roşu! - Bine...
- Şi să nu uităm de Pont-Neuf - "Iubiţii de pe pod".
Mika a şters-o!
Mika a şters-o? Unde ar putea merge?
Sam, poţi să mă iei din staţia de autobuz la ora 14:38?
Bine, bine. O să merg pe jos.
Ştiu ce îţi doreşti.
Dar trebuie să mă prinzi.
Ce e cu tine?
Ce e asta?
Ce ai păţit?
I-ai văzut urechile?
Cu una te ascultă pe tine iar cu cealaltă ascultă altceva.
Ai dreptate! Aşa e el.
Nu ar trebui să ştiu ce se întâmplă?
Dacă vrei să fii una cu el,
trebuie să îl laşi liber.
Şi atunci legătura voastră va fi una de durată.
Asta e valabil şi pentru oameni şi pentru animale.
În felul acesta, Furtună va rămâne mereu sălbatic.
Dă-i timp!
Îţi voi da o alifie pentru rănile lui.
Mulţumesc, maestre!
Charlotte, mai gândeşte-te!
Te-ai antrenat aici încă de când aveai şase ani.
Îmi pare rău, doamnă Kaltenbach. Ştiu că vă datorez multe...
dar la Sasse sunt instalaţii mult mai performante.
Şi arena e mult mai modernă. Vreau ce e mai bun pentru mine şi Attila.
- Cum doreşti! - Mulţumesc pentru tot!
- Ai dorit un taxi? - Da, acum două ore.
- Nu mi-ai primit mesajul? - Ba da, dar tractorul e defect. Deci şi eu.
- Şi cu roaba nu cred că rezolvam problema. - Păi atunci...
Mersi!
- Nu ar trebuit să fii în Paris? - Am avut o presimţire rea.
Dar nu pare schimbat nimic.
Locul e la fel de frumos şi de liniştit.
Archibald!
E chiar prea liniştit, aş zice.
Unde e toată lumea?
Mulţi au plecat la noul centru de echitaţie al lui Sasse, împreună cu Michelle.
Şi pentru că concursul de echitaţie "Kaltenbach Classics" a fost anulat.
- Nu au mai rămas mulţi aici. - Nu mai e nici un turneu?
Lista noastră de aşteptare era lungă de un kilometru, dar acum...
Întreabă-o pe bunica ta de asta. Trebuie să merg să le dau de mâncare.
Totul e sub control.
- Kaltenbach o duce bine. - În regulă!
Serveşte nişte budincă neagră.
E atât de proaspătă încât o simţi.
- Bunico? - Da?
Furtună are nişte răni pe burtă. Ştii cumva ce a păţit?
Bineînţeles că are răni. Stă afară indiferent de vreme.
Şi dacă i-aş spune unui potenţial cumpărător
că cel mai bun cal al meu de echitaţie
stă într-un grajd afară şi nu-i are nimeni grija...
ziua sau noaptea,
ar spune că mi-am pierdut minţile.
Şi chiar aşa e.
Să vezi chestie! Ottfried mi-a spus mai devreme
că a văzut un unicorn în pădure.
- Un unicorn. Îţi dai seama? - De chiar?
Păştea la marginea pădurii, azi dimineaţă când Ottfried a mers la lucru.
Marianne, încetează cu basmele astea!
Bunica se comportă cam ciudat. Sunt sigură că ceva nu e în regulă.
Dar nu-mi dau seama ce.
Bine măcar căci cu tine mă înţeleg.
Furtună!
Aşteaptă!
Se pare că-ţi place de ea, nu?
Te-am aşteptat toţi la micul dejun. Bunica ta a fost atât de tăcută.
- Am fost în pădure şi am văzut... - Ce, un unicorn?
- Da! - Prostii!
De fapt, e al meu Îl ţin încuiat într-un castel împreună cu dragonul meu.
- Şi probabil că a scăpat. - Ai grijă!
- Pe bune! - Probabil ai văzut un cerb.
Ba nu. Era un cal adevărat...
Mika, aici nu sunt cai sălbatici.
Ridică!
Ce-i asta? Mic dejun ne-vegetarian?
Hai cu mine şi o să-ţi arăt.
- Avem un hoţ aici. - Se va prinde într-o cursă de şoareci?
E de şobolani. Nu, dar o să-i rănească degetele foarte tare.
Fură mâncare, căpestre... Ieri, mi-a furat chiar şi jacheta.
O să-l prind în seara asta şi o să fac din el budincă neagră!
Să nu faci budincă din el, te rog!
- De aici putem vedea totul. - Şi nimeni nu ne poate vedea.
Nu-mi dau seama cum ar trebui să procedez. Poate e posibilă o...
... amânare sau prelungire.
Aveţi trei luni să achitaţi ipoteca.
Nu va exista nicio "prelungire".
Îmi pare rău, Maria, dar nu mai e nici o portiţă.
Klaus, nimeni nu s-a îmbogăţit vreodată
din Centrele de Echitaţie.
Vă spun un singur cuvânt: Centrul de echitaţie "Sasse".
- Sunt patru cuvinte. - Da. Bine, în fine.
Nu voi menţiona cifrele, dar sunt sunt bunicele.
Nepoata mea se antrenează acolo.
Concurează la turneul "Sasse Classics".
- Poftim? - E un turneu...
pentru juniori.
Maria, mai ai ceva de valoare aici?
Poate nişte mobilă scumpă?
Cum rămâne cu calul miraculos ce l-ai cumpărat?
Da, exact.
- Furnil sau cum l-o chema... - Furtună.
Da, el. L-ai cumpărat cu un sfert de milion. Ce mai e cu el?
Klaus, de cât timp ne cunoaştem?
Am nevoie de o amânare de câteva luni.
Două săptămâni. Altfel facem licitaţie. Îmi pare rău.
Vii, Klaus? Miroase urât aici.
Cred că asta va fi ultima noastră vară petrecută aici.
- Şi ce se va întâmpla cu Furtună? - Furtună, furtună!
Nu ai altceva în cap în afară de el!
Nu te interesează nimic altceva?
Nu te gândeşti deloc la noi?
Nu ai auzit? Ne-au furat turneul.
Bunica ta va pierde totul. Iar bunicul meu e imobilizat acasă...
- În regulă! - Nu e nimic în regulă.
Tu şi Furtună sunteţi de vină.
- Ai fi putut salva ferma. - Eu? - Bineînţeles că tu!
Dacă ai fi participat cu el la turnee,
în loc doar să te prosteşti cu el.
Furtună e un cal de rasă. Dar uită-te cum a ajuns!
Dar Mika are principii. Şi e egoistă.
Nu este cinstit.
Aşa e. Nu e nimic cinstit în toate astea.
Nu fi atât de nerăbdător. O vom găsi.
- Ai înnebunit? Aproape am prins-o. - Nu părea că e de acord cu asta.
Desigur că nu. Doar nu e proastă. Dar ce-ţi pasă ţie?
- E cumva calul tău? - De ce te interesează?
- A fugit de mine, ok? - Pot să înţeleg asta.
- Pun eu mâna pe ea. - Niciodată. Nu în felul acesta.
Eşti sigură?
- Da, sunt. - Ce cauţi pe aici, acum, pe înserat?
Fără şa... şi fără papuci?
- Este cumva pădurea ta? - Da, cam aşa ceva.
Îmi pare rău că nu ţi-am dat raportul. Hai, să mergem.
Dar cel puţin te-ai descălţat.
Hei, Gretel!
Ai uitat ceva.
Te-am prins? Ah, scuze!
Ce cauţi aici?
Eram la pândă. Şi aş vrea să-ţi cer scuze...
M-am purtat ca un idiot.
- Îmi pare rău. - E în regulă, Sam. Eu...
Hoţul!
Te-am prins, porcule!
- Fanny! - Mika!
- Cum de nu eşti în Paris? - Să merg fără tine în vacanţă?
- Nu mi se pare o dramă. - Ba e destul de grav.
Doamna Kaltenbach încă nu realizează asta. Iar tu şi Furtună nu puteţi schimba nimic.
- Trebuie să existe o cale. - Şi care anume?
Nu ştiu... să răpim pe cineva. Să jefuim o bancă...
un mic incendiu, intenţionat...
- Uşurel, am glumit. - Sau nu...
Nu va fii nici o răpire în seara asta. Vreau doar să prind hoţul.
O pândă? Grozav!
E o poveste bună pentru concursul meu video.
- Când l-ai văzut prima dată pe hoţ? - Eşti nebună?
- Mika, fă ceva. - Ascultă,
vom petrece noaptea aici şi vom vedea ce se v-a întâmpla.
Odihneşte-te. Voi sta prima de pază.
"Cai sălbatici în Germania" Nu s-a găsit nimic.
- Am văzut unicornul. - Aha.
- De fapt, nu e unicorn. - De asta m-am temut.
Crezi că ar putea trăi în pădure?
- Arată destul de fericită. - Mă îndoiesc de asta.
Oamenii insistă asupra reglementărilor.
Caii trebuie ţinuţi în grajduri, punct!
Dar de ce? E un loc atât de neîncăpător.
E ca şi cum ai locui în baie.
Maria, arăţi destul de obosită în ultimul timp.
În primul rând, acest rival mi-a furat spectacolul de echitaţie,
apoi mi l-a furat pe Hanns.
- Hanns de Burgh? - Da. Citeşte aici:
Sasse, omul de afaceri
a reuşit să aducă o legendă vie
să fie jurat la spectacolul său de echitaţie: pe Hanns de Burgh...
Olandezul zburător. Şi îmi ia şi cei mai buni studenţi...
- Cu excepţia... - Da. - Mika
Cu excepţia Mikei.
Dar asta nu mai contează acum.
Ce vrei să zici?
Împrumutul meu a fost anulat.
În două săptămâni, Kaltenbach va aparţine băncii.
Din păcate, asta e valabil şi pentru cabana ta.
Ar fi trebuit să îţi spun mai demult, dar...
Nu am putut.
Mă întorc la micul dejun. Distrează-te!
Incredibil!
Totul e în regulă. A fost doar un şoc.
Îţi dau ceva pentru circulaţia sângelui.
Ai grijă de bunicul tău.
- Stai să te ajut. - Lasă-mă în pace.
- Ce vrei să citesc de pe pagina asta? - Oh!
- Un spectacol de echitaţie. - Exact.
Premii de 50.000 de euro! Ce tare e asta!
Nu am avut de gând să mai concurez vreodată.
Şi dacă s-ar întâmpla să mergem la Centrul de echitaţie Sasse...
- Deodată sunt foarte interesată de... - De cai?
Mai există şi alte mijloace de transport.
Autobuze, biciclete, picioare...
- Tu ai vrut să mergi într-o călătorie. - În fine, trebuie să o luăm la stânga.
Ce naib... E cumva el?
- Hanns de Burgh... - Dumnezeule...
Salutare!
- Hanns! - Leopold.
Ce onoare că îmi vizitezi locuinţa mea umilă! Bine ai venit!
- Eşti pregătit să îţi fac un tur? - Abia aştept.
Super!
Zici că asta e o cameră de tortură.
Eşti sigură că doar se antrenează aici?
Arăţi ca bunica lui Frankenstein.
Suntem mai mult decât fericiţi să vă angajăm ca antrenor.
Deci, ce zici?
Am învăţat să călăresc, undeva în apropiere.
- La Kaltenbach. - Kaltenbach!
Sunt la pământ, zilele astea. Nu se mai pot descurca deloc.
Atât ferma, cât şi bunicuţa.
O veste bună pentru mine. Aş putea deschide un magazin acolo.
Maria a fost o profesoară bună.
Poate de modă veche, dar avea ochi pentru talente.
Mi-e teamă că nu mai facem parte din liga ei.
Nu participă şi ea cu un cal la acest spectacol?
Ba da. Participă!
Aşa deci?
Cine e neobrăzata asta?
Bună ziua! Vrem să ne înscriem la concurs.
- În partea aceea. - Mulţumesc frumos.
Furtună e ieşit din formă. Nu poate face faţă la o astfel de competiţie.
- O competiţie triplă. - O competiţie triplă?
"Dresaj, Rezistenţă şi Sărituri."
- O, frate! Ce ne facem? - Hai să uităm de prostiile astea
- şi să ne împachetăm lucrurile. - Nu!
Nu cred că situaţia e atât de gravă.
Deci, calul are nevoie de antrenament?
Dar tu poţi să sari, iar rezistenţa e punctul tău forte.
- Deci mai trebuie doar dresajul. - Dresajul!
Cine o să-l dreseze? Bunicul are altele pe cap acum.
- Norbert! - Cine?
Vom fii salvaţi de un cal ieşit din formă şi un copil de oraş cu un calculator!
Sam. Sam!
Nu iepuraşul de zăpadă...
Hei!
Tu din nou!
- Te-ai rănit? - Ce-ţi pasă?
Bine...
- De ce furi de la noi? - Eu...
Doar împrumut câteva lucruri. Hrană şi altele.
Încă nu ai prins-o?
E amuzant, nu? O să am probleme
dacă nu o voi duce înapoi curând. Probleme mari de tot.
Dar de ce i-ar păsa asta, unei persoane ca tine?
Unei persoane ca mine?
Da, unei fete bogate, pline de fiţe. Tata i-a cumpărat un cal de companie...
- Iar tu eşti bunătatea întruchipată. - Ţi-am văzut calul, îţi aminteşti?
Cum altfel ai avea un cal de rasă?
- Ce te face să crezi că e de rasă? - E evident asta!
- Dar nu e prea în formă, nu? - Şi ce dacă?
- Nu-mi pasă. O tai de aici. - Cum de ţi-ai dat seama?
Mă pricep la cai de rasă. Alergatul pe câmpie
şi pe dealuri îl vor ajuta să-şi revină.
Ştii de ce nu o poţi prinde?
Pentru că are patru picioare iar eu numai două?
Pentru că vrei să o prinzi.
A, da?
În orice caz, nu va rămâne mult în sălbăticie.
De ce nu?
De ce nu? D'aia. Ce întrebare...
- Eşti nebună? - De ce vrei să o prinzi?
Proprietarul o vrea înapoi. Şi nu e cineva cu care să ai de-a face.
Aşa, deci!
Credeam că nu are proprietar.
Ce zici dacă facem o înţelegere?
Adică?
Te voi ajuta să-ţi prinzi iapa, dacă mă vei ajuta şi tu să-l antrenez pe al meu
- Cu o singură condiţie. - Care?
Să ţii treaba asta secretă, căci şi aşa am destule probleme.
De unde ştiu că pot avea încredere în tine?
Nu poţi ştii. Accepţi sau nu, e decizia ta.
- Ne vedem mâine. La răsărit? - Ne vedem atunci.
... călăreţul determină calul să se concentreze,
şi să execute corect manevrele.
Apoi o tranziţie într-un galop uşor
şi exerciţiul se încheie fără a suprasolicita calul.
Motivaţia de a răspunde la presiuni subtile creşte dacă...
"Trezeşte-te somnoroaso!"
Furtună, haide!
Haide!
Mai repede!
Nu te da bătut.
- Ai grijă, fătuco! - Îmi pare rău!
- Ai văzut un cal pe aici? - Nu!
În afară de aceasta, care e al meu.
- Aha. - Ne plimbăm împreună.
Trebuie să fii de la ferma Kaltenbach.
Tocmai mergeam acolo.
S-a raportat un cal sălbatic. Nu vă lipseşte nici unul?
- Nu! - Eşti sigură?
- Poate au văzut un cerb. - Aşa am crezut şi noi la început.
Dar unii au scos zvonuri ca au văzut un unicorn.
Dar cel mai probabil era un cal. Unul alb.
Care hoinăreşte pe aici şi ne mănâncă mâncarea.
- O să fiu mai atentă - Da, bine.
Hai, Furtună!
Ai grijă. Un cal nu e bine să hoinărească prin pădure.
Asta e părerea ta.
Sper că "spiritul pădurii" nu m-a făcut să vin până aici pe degeaba.
O să iau asta ca pe un compliment.
Ah, salut!
Deci, mai e valabilă înţelegerea? O să mă ajuţi să o prind?
- Cu o condiţie. - Da?
- Nu o prindem. - Ce?
O să aduc frânghia.
Nu avem nevoie de frânghie.
Are nevoie de încredere.
Aşteaptă aici...
- Cum faci asta? - Nu fac nimic.
La naiba!
- Simte ceea ce simţi tu. - Grozav. Sunt obosit, flămând şi supărat.
Ah! Doare ca naiba. - Da, da, da.
- Scuze. Au! - Ai dreptate.
Dar eu nu mă dau bătută ca alţii de pe-aici.
- Uşor de zis, dar greu de făcut. - Uşor?
În clipa asta ar trebui să mănânc un croissant pe turnul Eiffel!
Dar în schimb sunt aici în pustie şi încerc să-mi dau seama
cum să dresez calul deşi lucrul acesta mă sperie de moarte,
şi toate astea pentru ca Mika să poate câştiga
concursul de echitaţie şi să-ţi salveze fundul.
- Să dreseze calul. - Păi asta am zis.
Mika e norocoasă să aibă o prietenă ca tine.
Mie-mi zici!
Şi exact de asta are nevoie Mika, acum. De prieteni,
Care să o ajute să dreseze calul.
Musculatura e bună.
Are echilibru, dar picioarele sunt cam firave.
Voi începe cu antrenamente muntoase pentru a-i mări rezistenţa şi forţa.
Antrenamentul contra curentului apei e şi el destul de benefic,
şi aici poţi face liniştită lucrul acesta.
Cel mai bine e să începi cu astea, deocamdată.
Îl voi urmări mâine cum aleargă şi vom mai vedea.
- Pe mâine, atunci. - Pe mâine.
Ce fac în timp ce aştept?
Antrenează-ţi îndelunga răbdare. Şi calmul.
Calmul? Sună de parcă e o boală.
- Care e numele ei? - 33.
E amuzant, îmi dau seama.
Dar noul proprietar aşa a numito. Şi al tău?
Furtună. Mika!
Milan.
Eşti pregătită pentru antrenament?
Jumătate de pas.
Mai repede!
Trap pe loc.
Trecere.
Piruetă.
- E bine? - Pentru un rodeo, cred că da.
Eu I-am învăţat asta. E dresaj.
Nu mi-o lua în nume de rău, dar asta nu e dresaj.
Nu avem nici cea mai mică şansă.
- Unde ai fost? - Am exersat antrenamentul cross-country.
Nu ştiu cum ai reuşit, dar arată mult mai bine.
Ai o şansă la cross-country...
dar la dresaj...
Ştiu, dar e atât de dificil...
Şi i-am promis lui Furtună că nu mai participăm la competiţii de echitaţie.
Ultima competiţie la care ai participat a fost să-l ajuţi pe Furtună.
Nu crezi că şi el ar face acelaşi lucru pentru tine?
Cel puţin dacă ai veni şi tu cu noi.
Nu prea mai aveţi nevoie de mine.
Doar fă-o în felul tău.
În felul meu!
Ideea de bază a dresajului e de a deveni una cu calul:
Ca şi cum aţi fi o singură persoană.
Ia aminte la calul tău, ascultă ce îţi spune.
Încearcă să simţi ce îţi oferă.
Îi câştigi încrederea prin jocuri.
Numai prin încredere te poţi conecta cu el.
Un cal îţi poate oferi totul.
Dar numai din propria lui voinţă.
Caii nu cer să fie călăriţi.
Traducerea şi adaptarea: Angelitto
Toate elementele dresajului
sunt naturale pentru caii din sălbăticie:
Treceri, piruete şi altele...
Orice ai de gând să faci, e pregătit pentru asta.
Mulţumesc!
Nu!
Eu îţi mulţumesc!
Ştii sentimentul acela ca şi cum ai vrea să se oprească timpul?
- E atunci când eşti complet liber. - Când eşti cu adevărat liber.
Şi când nu mai trebuie să...
Bine. Timpul s-a oprit în loc. Acum.
Acum?
Da... acum!
- Pe locuri... - Fiţi gata...
Start!
Şi acum?
Şi acum!
Bine. Hai să terminăm cu asta.
Cine-i acolo?
- Am adus iapa. - Care din ele?
Iapa albă din staulele fermei Sasse.
33. În sfârşit.
Nu!
Bine, fugi.
Trebuie să dispari. Haide!
Fugi! Dispari! Haide!
Doamnelor şi domnilor, prieteni ai acestui sport...
bine aţi venit la Sasse Classics!
Serios?
- Hanns! - Maria!
- Ce au trecut anii... - Domnule de Burgh.
- Altă fotografie, vă rog. - Aceasta este Maria Kaltenbach,
prima mea profesoară şi cea mai bună.
Hanns, nu sunt aici întâmplător.
Am auzit că îţi cauţi un nou loc de muncă.
Îţi poţi imagina să vii din nou la...
- Hai să vorbim după spectacol, bine? - Bine.
Dacă văd un cal care îmi place, îmi pot imagina multe lucruri.
Mulţumesc. Vino cu mine în loja VIP, te rog.
Îţi aminteşti de prima dată când am călărit la competiţia "Kaltenbach Classics"?
- Da! - A fost o nebunie!
De ce ai venit aici? Nu am fost destul de clar?
Ba da, ai fost.
Dar grajdurile ungurului de unde a scăpat iapa sunt...
sunt un adevărat iad.
Unde e iapa?
Nu e un om de treabă. E un ticălos!
Ascultă, băiete, te întreb pentru ultima dată:
Unde... este... iapa?
E în siguranţă!
Aşa îmi trebuie dacă i-am dat o slujbă unui vagabond.
Adu calul înapoi sau o să sun la poliţie.
- Hoţii de cai nu sunt bineveniţi aici! - Nu mă atinge!
Sunt Leopold Sasse... Imaginează-ţi! Cineva mi-a furat unul din cai.
Haide!
Din nou:
La începutul concursului, călăriţi uşor până la linia de start
şi zâmbiţi juraţilor.
Mika, un zâmbet prietenos!
Aici trebuie să mai exersăm.
Competiţia de dresaj se apropie de final
Îi rugăm pe ultimii trei concurenţi să se apropie.
Încă o dată: opreşte-te la X, fă un salut, apoi...
Muzica asta îmi e cunoscută.
Asta e. S-a terminat totul. Hai s-o tăiem.
Ce? Nu!
Va trebui să dansezi goală pe Furtună, ca să-i impresionezi pe nemernicii ăia.
Nu avem nici o şansă.
Atunci o vom face altfel.
- Cum adică? - O vom face în felul meu.
Aşteptăm cu nerăbdare notele juriului.
7.4 puncte!
Un scor bun pentru Charlotte von Ridder şi "Buze Lucioase"...
care o plasează pe primul loc.
Acum urmează participanta cu numărul 4, care concurează pentru ferma Kaltenbach.
- Ce.. ce a zis? - Să-i primim cu aplauze pe
Mika Schwarz şi calul ei Furtună.
- Nu ştiam că faceţi şi dresaj. - Nici eu.
- Dresaj fără şa şi căpăstru? - Nu se poate aşa ceva!
E imposibil!
- Nu e deloc convenţional. - Desigur!
Aşa e!
Regulile permit aşa ceva?
Începem?
- Bate pasul pe loc/ - Desigur!
- Exact asta aşteptam! Ceva special! - Dar... - Da!
Ei bine, asta a fost... nici nu ştiu sigur ce a fost.
Juriule, aşteptăm notele, vă rog.
10 puncte!
Zece puncte acordate Complexului Kaltenbach...
pentru o prezentare inspirată
care nu e tocmai în întregime conform regulamentelor...
dar cui îi pasă?
Nu pot să cred! E scandalos...
Acesta e doar începutul, fetelor!
Nebunie, nebunie, nebunie! A fost fenomenal!
- A cui a fost ideea asta? - A mea!
- Foarte neobişnuit. - Copii...
acesta este Hanns de Burgh. Hanns, ea e nepoata mea, Mika.
Am vrut să vă cunosc...
Pe amândoi.
E un cal excepţional. Dacă mâine,
e la fel de bun la cross-country şi sărituri, atunci...
Da, poate să le facă pe toate. Nu-i aşa, Mika?
Nici nu mă aştept la altceva.
Păi, atunci...
Hanns de Burgh,
antrenor la Kaltenbach.
- Aceasta e salvarea noastră. - Credeam că la Kaltenbach nu sunt probleme.
Îţi mulţumesc!
- Ah! - Îmi pare rău să te deranjez...
De ce eşti atât de formal, Heinz?
Intră! Sărbătorim!
Nu spune nimănui dar e posibil să avem în curând un nou antrenor.
Mulţumesc!
Tocmai am aflat al cui e animalul care bântuie pădurile astea.
Şi evident că e furat.
În seara asta se va încheia toată povestea asta.
Mai bine vino şi sărbătoreşte cu noi,
decât să mergi şi să vânezi animale lipsite de apărare
Am venit doar să te anunţ.
Astfel încât nimeni să nu călărească la noapte prin zonă.
Mulţumesc. Nu va ieşi nimeni afară la noapte.
Hei, Hansel.
- Nu credeam că vei mai venii. - Iar eu credeam că eşti departe deja.
Pâine prăjită?
Dezgustător.
Când o vei duce înapoi?
Niciodată!
E a mea, acum.
- Şi unde o să locuiţi? - Pretutindeni...
Nicăieri...
Ne-am tot mutat de la o fermă la alta,
mama mea şi cu mine.
A murit când aveam 15 ani.
La început am lucrat într-un singur loc dar acum lucrez pe unde apuc...
Oriunde sunt cai.
Probabil că ceea ce zic e ciudat pentru o fată ca tine care are de toate...
Care ştie cărui loc aparţine.
Niciodată n-am ştiut cărui loc aparţin.
Acum, ştiu dar... ferma noastră...
Bunica mea...
De fapt nu mai contează.
Ce se întâmplă?
- Ce e? - Nu ţi-am spus,
că nu e bine să te pui cu proprietarul iepei?
- Hai s-o tăiem, rapid! - Am putea vorbi cu ei.
- Cu ungurul nu se poate vorbii! - Ungurul?
Lui ai vrut să i-o duci iar eu te-am ajutat?
Nu am mai făcut-o. Îţi voi explica mai târziu. Trebuie să plecăm!
Mika!
Milan?
Mika, unde eşti? Trebuie să plecăm!
Sper că vei ajunge la timp la Sasse.
Sună-mă!
- Unde poate fi? - N-am idee.
Dar ascundea ceva de câteva zile încoace.
Ascundea ceva? De cine?
Tinka... nu se simte prea bine.
Da, aşa e. Nu ştiu ce am...
Simt o durere în gât.
Atunci trebuie să stai acasă, în pat. Unde e Mika? Trebuie să plecăm.
Avem planuri mari pentru ziua de azi.
Îşi face încălzirea. O să ne întâlnim acolo.
Ah, minunat! În sfârşit...
- Ăă... - Philipp.
Aşa!
- Elli. - Mamă!
Dacă ai ştii în ce necazuri m-a băgat iar, fata ta.
- Într-adevăr? Unde e fugara nostră? - Îţi povestesc în maşină.
Arăţi grozav, ca o adevărată doamnă.
Nu-mi vine să cred! Ciudata şi-a făcut apariţia.
Costumaţia e atât de învechită!
Mika! Unde naiba ai fost?
Ce-ai păţit?
Sunt în regulă, bine?
- Mika, concentrează-te. Tu urmezi. - Participanţii 3 şi 4...
sunt rugaţi să vină la linia de start.
Ajut-o, bine?
Abia aşteptăm să vedem următorul concurent,
a cărui program de dresaj neortodox a capturat inimile juriului.
Furtună este un nepot al legendarului Halla,
care şi-a ajutat jockeul rănit să câştige Jocurile Olimpice.
E nepotul lui Halla. Va dovedi asta acum.
Din partea Complexului Kaltenbach ... Mika... Schwarz...
... şi Furtună
Tu conduci, bine?
33... 33!
33!
Nuuuuuu!
E în urmă cu 30 de secunde. Va fii greu să recupereze timpul.
Deocamdată e pe locul 10.
Nuu!
1:45, nu e rău deloc,
dar e destul de bun pentru o clasare pe primele locuri?
Acest cal e fenomenal!
Furtună aproape că concurează de unul singur!
Dacă va traversa şanţul fără greşeală, se va plasa pe locul al doilea!
E de neoprit!
3:25:37! Ce cal!
Ce cursă!
Un timp minunat. Incredibil.
Milan!
S-a terminat totul.
Poţi să te muţi cu mine.
Ce ar face un grăjdar în Frankfurt?
De cât timp... dorm?
17 ore, 34 de minute şi 10 secunde.
Ce-ai păţit?
- Ce s-a întâmplat cu spectacolul? - Te-ai descurcat bine...
cu excepţia leşinului. Eu aş fii sărit peste faza asta. E prea dramatică.
Eram cu mult în faţă, dar din moment
ce nu ai putut parcurge traseul cu sărituri...
Acestea sunt acuzaţii grave
Cuvântul unui hoţ de cai împotriva a doi oameni de afaceri.
Ce crezi că va zice judecătorul?
Lapte? Zahăr?
Mi-e teamă pentru 33...
şi Milan.
- Milan, 33. Ţi-am spus eu că înseamnă ceva. - Da...
- Bolboroseai în somn. - Trebuia să vă fi spus mai devreme.
Serios?
- Poate că lui nu trebuia - Ce vrea să însemne asta?
- Eu sunt prietena ei cea mai bună. - Şi ce dacă?
E o nebunie. Nu mi-a plăcut niciodată casa asta, dar acum...
Îmi pare rău pentru tine, mamă.
Aşa mult aş fi vrut o victorie pentru Kaltenbach.
Şi mie îmi pare rău, dar nu pentru mine.
Mi-ar fi plăcut să păstrez locul acesta...
pentru Mika.
Bineînţeles că vei veni şi vei locui cu noi.
Mai vedem noi.
Doamnă Kaltenbach, domnul de Burgh e la telefon.
- Milan! - Hei, jacheta mea!
Jacheta mea.
Ungurul o are pe 33. Poliţiştii nu au vrut să mă ajute.
O să mergem şi o s-o luăm.
- Ăsta este tipul care ne jefuia. - Ah, Milan.
A făcut toate astea pentru calul lui, 33.
Opriţi-vă!
- Trebuie să plecăm! - Te vom ajunge din urmă.
Mika a plecat, super-eroilor. Trebuie să plecăm!
- Nu am permis de conducere. - Dar eu am. - Haideţi!
Nu intraţi!
E acolo, nu-i aşa?
Gard electric!
33.
Mişcaţi-văl!
Repede, hai să mergem.
Hai să mergem!
Mişcaţi-vă!
Furtună!
- Deschide poarta! - E încuiată.
Dă-te din drum!
Haide!
Am ceva de rezolvat.
Te voi ajunge din urmă. Promit.
"Calul sălbatic a fost prins în sfârşit"
Sunt mulţi ani de când nu am mai fost aici, dar mă simt ca acasă.
Mă bucur că eşti aici. La fel şi domnii aceştia.
Mulţumesc că aţi venit în aşa scurt timp.
Având în vedere circumstanţele, vă vom extinde cu plăcere creditul.
- Nepoata mea e un mare fan, vreţi să... - Sigur!
Pentru câţi ani e contractul?
Poftim?
Cât timp vrei să antrenezi?
Eu? Aici?
Acesta e un contract de vânzare.
- Dar ce ai crezut? - Credeam că te întorci acasă...
să-mi antrenezi nepoata.
Mary, Mika e acceptabilă, dar nu poate ţine pasul cu acel cal.
Furtună e un diamant brut. Îţi ofer o jumătate de milion.
- E o ofertă generoasă. - Mai mult decât generoasă.
Nu!
600.000.
Oferta mea finală.
Maria, e salvarea ta.
Vinde-i calul.
E o zi frumoasă pentru plimbare.
Nu acceptă străinii. Îmi place asta.
Bagă-l în grajd. Ar putea să răcească.
- Nu-i plac pereţii. - Va trebui să se obişnuiască cu ei.
Mă bucur că Mama l-a adus pe acest olandez ca antrenor.
Acum suntem salvaţi.
E aşa de frumos aici.
Tu spui asta?
Dragă, te-ai trezit deja?
- Desigur! - Ai auzit vestea cea bună?
Da. Baba a semnat.
Nebunul de olandez. A dat mai mult de jumătate de milion pentru un cal!
600.000 de euro.
Ai putea cumpăra cu banii ăştia o casă cu tot cu curtea pavată.
Trebuie să plec. Nu sufla o vorbă nimănui, bine?
Discreţia este chestia.
Sunt atât de uşurat, Maria.
Da... la revedere.
M-am înşelat în întregime.
Şi eu m-am înşelat.
Ar fi trebuit să-mi spui despre planul tău minunat!
N-aş mai fii participat la competiţia aceea îngrozitoare
şi la toate prostiile alea pe care le urăsc.
Dar toate astea le-am făcut pentru tine.
Iar tu... tu...
De ce nu poţi lăsa deoparte ferma şi să te gândeşti puţin şi la noi?
Mă tem că tocmai acest lucru l-am făcut.
Ce tot zici? Am auzit că "Baba a semnat contractul".
Da, baba a semnat contractul,
dar...
Nu a trebuit să ofer mai mult. A semnat pentru 600.000.
Dacă îţi spun. Îl am aici, scris negru pe alb.
Stai aşa!
"Pocahontas"?
Pocahontas?
Primul meu cal.
O frumoasă iapă gri,
Nu o voi uita niciodată.
Ah, mamă...
Şi ce se va întâmpla acum cu Kaltenbach?
Poate că e timpul în sfârşit să renunţ.
O fermă fără cai?
La ce mai foloseşte?
- Bună ziua! Dvs deţineţi această fermă? - Complex de Echitaţie. Da!
I-am prins pe aceşti copii depăşind viteza legală,
şi alte 17 infracţiuni...
- Doamnă Kaltenbach! - Este doar vina mea.
Aceşti doi tineri au comis mai multe infracţiuni,
dar datorită lor am reuşit să stopăm o afacere dubioasă şi nelegală
şi am eliberat 24 de cai care locuiau în nişte condiţii groaznice.
- L-am prins pe ungur. - A fost un iad acolo.
Dar avem o problemă: aceşti caii...
Colegul meu vrea să vă întrebe dacă aveţi loc pentru toţi aceşti cai?
Guvernul vă va acoperi o parte din cheltuieli.
- Da avem. - Da.
- Se întâmplă să avem loc pentru ei, da. - Minunat.
Da. Mulţumesc, mulţumesc frumos.
Atunci îi vom aduce pe toţi... Şi pe cei care nu sunt încă aici.
Nu pretind că înţeleg ce se întâmplă,
dar hai să pregătim grajdurile pentru oaspeţii noştri.
Sam, avem nevoie de furaje, de fân...
Trebuie să-l sun pe dr. Anders. Sunt atât de multe de făcut. Dumnezeule!
O centaură: jumătate femeie, jumătate cal.
Exact ca tine.
Nu-ţi plac competiţiile sau concursurile.
Dar înţelegi caii ca şi cum ai fi unul din ei.
Poate n-ar mai trebui să te întorci acasă.
Şi tu vei rămâne aici?
Apropo, te aşteaptă cineva, puţin mai încolo. Cred că te interesează.
Ai venit iar.
Le-am spus totul despre tipii ăia şi despre afacerile lor.
De data asta m-au crezut şi i-au arestat pe ungur şi pe Sasse.
Ar fi trebuit să fac asta mai devreme.
Şi ce o să faci acum?
Mă duc mai departe.
Ei bine, acum avem o mulţime de cai care au nevoie de hrană şi antrenament.
O să fie foarte mult de muncă.
33... are nevoie de un nume nou...
Ce zici de 34?
Îmi dai puţin untul?
Ce ziceţi de... "Centrul de terapie Kaltenbach"?
- Nu, vă rog nu. - Nu.
- Trebuie să aibă şi un cuvânt magic - Furtună...
Trebuie să fie inclus şi Furtună. "Ferma de armăsari Furtună"...
Nu trebuie să uităm calul...
- Nu-mi trebuie, mulţumesc. - Trebuie să mănânci!
Ştiinţa are nevoie de calorii.
Prietenul meu Hartmut, un om de ştiinţă, un fizician...
care e în contact chiar şi cu extratereştrii...
- Serios acum, chiar avem nevoie de un nume. - Ceva cu "Libertate"...
Nu, trebuie să fie un nume real. - Liber... - Mika, ce tot zici acolo?
Crezi că vom avea clienţi?
Traducerea şi adaptarea: Angelitto