Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Pune cartofii prăjiţi la loc, îi ai pe ai tăi.
- Lui Howard i-ai dat. - Taci din gură! Opreşte-te.
Howard? Cine este Howard?
Howard? Ei îi place comportamentul de delincvent juvenil al lui Mitch...
care a spus: "am înjurat la paintball săptămâna trecută".
Dumnezeule! Dumnezeule!
- Poftim. - Grozav. Mulţumesc.
Vin imediat.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
- D-nă! - Jenny?
Bine, ştiu...
Jenny? Bine. Ştiu că au trecut zece minute, dar nu este nimeni aici.
Este pustiu. Aşa că...?
Mulţumesc. Hei! O auzi pe mami?
Te iubesc. Te iubesc.
În regulă. Mi se termină bateria. Poţi să-mi spui pa?
Pa.
Îmi pare rău. Cu ce vă pot servi?
Da... Meniul special. Fără maioneză. Şi un ceai fără zahăr.
- Bine. - M-am răzgândit...
Vreau şi maioneză şi...
un ceai. Am un tichet.
Felicitări, norocosule număr şapte. Îl foloseşti atunci când plăteşti.
Jos! Haide, jos!
Jimmy!
Rezistă. Întârziem.
El este trăgătorul... un client... au murit amândoi pe drum.
Trebuie să continuăm cu acesta, să nu moară.
Mai era unul care a fost găsit mort la locul atacului.
Cred că a fost trimis direct la morgă.
- Era acolo acum 20 de minute. - Haide, să ne pregătim.
Găseşte-ţi casa perfectă. Este uşor.
La Rialmax.com
Nimeni nu se pricepe mai bine în afaceri imobiliare decât Rialmax.
Jimmy, ce mai faci, prietene?
Există martori... de la buzele noastre până la urechi...
În limba dorinţelor noastre tainice, ne rugăm umili.
Hei, Jimmy, eu sunt Ron.
Slujba mea este să vorbesc cu oamenii care au trecut prin experienţe
precum accidentele sau crimele.
Doctorul care te-a examinat a crezut că ar trebui să ne cunoaştem.
Văd că nu prea vorbeşti. Vrei să vorbeşti cu mine?
Vrei să dai din cap pentru "Da" sau "Nu"?
O să scrii răspunsurile dacă o să-ţi pun câteva întrebări?
Când o să vrei ştii ce simţi despre ce s-a întâmplat, o să vii să mă vezi?
Ai o rană superficială, poate o lovitură la cap de când ai căzut.
Este posibil să fii somnoros câteva zile, să fii confuz şi să ai probleme de memorie.
Un lucru este sigur. Eşti norocos.
Mai mult decât norocos.
- Haide, este mort. - Nu, aşteaptă.
Rahat. Este o arteră. Se pare că bucăţi de os au atins artera.
Clemă. Încep din nou aici.
Chris, nu ai de ce să prinzi clema. Nu a fost de la început.
Iubito!
Dumnezeule!
Sunt în regulă, mamă.
Îmi pare foarte rău.
Este diferit aici. Nimănui nu îi pasă.
Tu vii de departe. Faci ceea ce poţi mai bine.
În momentul ăsta autorităţile caută motivul.
Între timp, aici la spital,
trăgătorul a fost declarat mort la sosire.
O victimă este în stare critică, urmează să fie transportată cu elicopterul.
Cei de la spital spun că este o urgenţă...
- D-şoară Davenport? - Am dat deja declaraţia.
Nu sunt de la poliţie. Sunt psiholog.
Eşti doctor?
Nu, dar spitalul ne consultă în asemenea cazuri.
Victime ale violenţei
Deci...?
Am încercat să sun să chem ajutoare, dar mi s-a terminat bateria telefonului...
Nu este vina ta. Este normal să simţi aşa.
Ştiu asta.
În următoarele zile sau săptămâni ai putea să ai multe sentimente noi...
inclusiv lipsa somnului, lipsa de pofta de mâncare... Acolo este o listă.
În fiecare zi poate te vei simţi diferit.
Ai putea începe să-ţi aminteşti lucruri pe care nu le vrei, Carla.
Scuză-mă, pot să-ţi spun Carla?
Stai puţin.
Aţi tipărit astea dinainte? În caz că s-ar întâmpla aşa ceva?
Şi le daţi după aceea?
Asta nu este important. Dacă vrei să vorbeşti, poţi.
În legătură cu ceea ce simţi.
Ţie?
Da.
Este posibil să aibă sentimente ciudate în următoarele zile...
Scuzaţi-ne, putem să vorbim cu tine un minut?
Ai fost la locul crimei, nu-i aşa?
Da. Am fost.
- Ai fost rănită? - Nu, nu eu...
- Dar ai pierdut pe cineva apropiat, nu? - Nu, eu...
- Scuzaţi-mă! - Aşteaptă...
Scuzaţi-mă, vă putem pune câteva întrebări?
Poliţia continuă să ridice întrebări în investigaţia lor,
în timp ce cetăţenii se luptă să recâştige noţiunea de "Oraşul care era".
Reconstituind momentele în care viaţa şi moartea
atârnau în balanţă într-o fracţiune de secundă.
Locuitori obişnuiţi ai oraşului...
- Bună. - Dumnezeule.
- Carla, ai şofat până aici? - Am luat un autobuz de la spital.
Spital?!
Am văzut. Slavă Domnului că eşti în regulă.
Ai văzut totul?
Cred că da. Am încercat să sun după ajutor.
Nu am ştiut unde să sun. I-am spus lui Scott să sune la poliţie, dar a refuzat.
A spus că este mai bine să aşteptăm.
Nu mă pot împiedica să mă gândesc
că încă cinci minute şi Scott al meu ar fi fost acolo înăuntru.
- Eşti în regulă? - Da, sunt în regulă...
Pare un pic...
Slavă Domnului. Asta am spus. Ştii, le-am văzut pe fetele alea la televizor.
Dar nu ai păţit nimic. Adică, ştii... Slavă Domnului.
- Ce este în neregulă cu tine? - A fost puţin agitat...
Ei bine, cred că o să ne vedem mâine la restaurant.
Mâine nu va fi deschis.
Dumnezeule, da. Iisuse, ai dreptate.
În orice situaţie, sună-ne oricând, bine? O să avem grijă de el oricând.
- Va fi în regulă. - Mulţumesc.
Să vă dau restul.
Şi ca fiecărui client de luna asta, o cască de biciclist.
Anne, iubito, ce este?
Ce faci aici?
Să intrăm înăuntru. Să îţi dau ceva să te ajute să dormi.
În regulă, iubito. Să intrăm înăuntru.
- Ai reuşit să îl prinzi pe telefonul mobil? - Nu.
Dacă nu te deranjează, aş avea câteva întrebări.
Eşti sigură că tatăl tău nu cunoştea pe nimeni de la locul crimei?
D-ul Hagen? D-ul Carlyle?
Nu sunt absolut sigură. Nu ştiu.
Între voi doi au există probleme de curând?
Tatăl meu ne-a primit la el la un an de la divorţul meu.
Fără nicio întrebare.
Nu cunoşti niciun resentiment împotriva cuiva?
- Ai nevoie de ajutor cu alea? - Nu, mulţumesc.
Tata conduce propria firmă de şcoală de şoferi. O singură cameră, o singură maşină.
A făcut un mic împrumut de afaceri după moartea mamei.
Deţine casa asta. Nu este dator nimănui.
Aşa că nu cunosc niciun resentiment sau legat de afaceri. Mulţumesc.
Nu de câţiva ani, oricum, de când a dat în patima jocurilor de noroc.
- Mamă, vino aici. - Scuză-mă?
Am aflat de asta.
Nu am nicio idee despre ce vorbeşti.
Acum, dacă nu mai este altceva, femeia care supraveghează copilul mă aşteaptă înăuntru.
D-nă Hammet, ştiu că vrei să ştiţi totul în legătură cu starea tatălui tău.
Mulţumesc, d-le detectiv. Scuză-mă.
Am fost în localul ăla dimineaţa înainte să se întâmple.
- Nu ai fost. De ce? - Am băut o cafea în drum către spital.
Ce?!
La plecare...
am deschis uşa pentru tipul care i-a împuşcat pe toţi.
De unde ştii că era el?
Pentru că 20 de minute mai târziu i-au adus pe toţi la spital,
iar era era acolo, cu o mare gaură în cap.
Eşti în regulă?
Da, sunt bine. Nu este ca şi cum aş fi fost acolo când s-a întâmplat.
- Iubitule! - O nebunie, nu?
- Să-ţi aduc ceva de băut? - Da, ar fi bine.
S-a întors costumul de la curăţătorie?
O să ţi-l aduc eu.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Ştii, Stue, te uiţi la ce s-a întâmplat aici...
Şi este greu să nu-ţi imaginezi...
cum trăgătorul a intrat în local şi zece minute mai târziu...
Crezi că doarme?
Părea liniştit ultima dată când m-am uitat.
După cum a spus doctorul. Să îl ţinem acasă. Când va fi pregătit va vorbi.
Iubito? Iubito?
Dumnezeule!
Jimmy, jos!
Haide!
Multă lume.
Probabil că îl cunoşteau pe tipul ăla, Hagen.
Ştii, Carla, am lucrat pentru el o dată.
Am curăţat mesele când au intrat. Nu cred că m-au văzut.
Deci... o să mă laşi să te duc acasă?
Ai putea să o faci dacă vrei.
Hei, nu e mare chestie.
Nu este mare chestie.
Ne mai vedem, Carla.
Cine era tatăl meu?
Un exemplu de genul de credinţă de care avem cea mai mare nevoie.
Când suntem speriaţi sau tentaţi, de îndoieli, vină sau de ură.
Dumnezeu ne conduce pe toţi spre porţile Raiului.
Să îl lăsăm să ne judece.
Şi pe tatăl meu, care şi-a dat viaţa pentru a mea şi pentru a lui Jimmy Jaspersen.
Tatăl meu, care ne-a ascuns şi ne-a ţinut de mână zâmbind.
El era tatăl meu.
Aşteaptă.
Îngenunchează cu mine, Lori. Să ne rugăm pentru taţii noştri.
Să ne rugăm să fim suficient de puternice ca să iertăm.
- Vreau, Anne, dar... - Lori, iubito...
Tatăl meu a fost foarte curajos. Asta şi-ar fi dorit, ştiu.
Dumnezeu ştie asta.
Jimmy şi cu mine am fost martori.
Martori ai dragostei şi a curajului.
Vrem să vă spunem cât de rău ne pare. Şi lui Bob.
Slavă Domnului că măcar unul dintre noi poate depune mărturie.
Numărul la care încercaţi să sunaţi,
fie este indisponibil, fie nu este în raza de acoperire.
Vă rog încercaţi mai târziu.
Doi, acum...
Un jucător nou.
Domnilor...
- Eşti în regulă? - Nu, am o durere afurisită de cap.
- Nu găsesc nimic. - Migrenă? Îţi aduc eu ceva. Bine?
Nu sunt mândră. O să încerc orice.
Pune-l în gură. Sub limbă, îşi va face mai repede efectul.
Geniul meu miraculos...
Nu am mai avut o asemenea durere de cap de mult timp.
Te simţi mai bine? Îşi face efectul?
- Da. - Serios?
- Eşti un magician. - Aşa crezi?
Nimic mai puţin. Vreodată.
Premiul de calitate al familiei Hagen
Celui mai super tată din lume
Sniperman: Ce este cu toate chestiile alea cu Dumnezeu?
Sniperman: Dacă tu eşti martoră, ce înseamnă că sunt eu?
- Anne? - O secundă, mamă.
Sniperman: Annie? Annie?
Alo?
- Bună, mamă. - Carla, tu eşti...
Da.
- Dumnezeule! - Are un nume, nu?
Îmi iau medicamentele şi las buruienile să crească în curte.
Faci faţă cursurilor de la liceu?
- Mamă, ştii ce s-a întâmplat? - Şi prietenul tău? Stevie, nu?
Ce mai face? Aveţi planuri împreună?
- Totul este în regulă, mamă. - Mă bucur pentru tine, Carla.
Uite-l pe tatăl tău. Se plimbă pe aici. Cred că l-a trezit telefonul.
Trebuie să închid.
- În regulă. Ai grijă de tine. - Pa.
Pa.
Bine, îmi pare rău. Îmi pare rău.
Ce este în neregulă cu el?
Nu sunt sigur. Să îi dăm un biberon. Ai un biberon?
Îţi este foame? Îţi este foame?
Avem unul flămând aici. Când l-ai hrănit ultima dată?
Am încercat să îi dau toată noapte, dar nu a vrut să mănânce. A plâns într-una.
- Îi pregăteşti laptele într-un mod diferit? - Nu.
Ei bine, nu văd de ce să-i facem analize atât timp cât are un apetit bun,
ceea ce evident are.
Cred că va fi în regulă. Tine.
Mă bucur să aud.
Cred totuşi că ar trebui să îl duci la un pediatru, Carla.
Sunt clinici gratuite, dacă asigurările nu plătesc.
Am fost la cursurile pentru părinţi. Nu a mai avut nimic până acum.
Înţeleg, dar cred că aşa este mai bine.
Şi încearcă să îi păstrezi un program regulat de masă.
Bine, aşa o să fac.
Vezi dacă poţi să dormi şi tu mai mult.
Nu aş vrea ca ochii ăia frumoşi să arate roşii şi obosiţi.
Nu.
În regulă, mulţumim, d-le doctor Laraby.
Nu este atât de drăguţ ca tine. S-a purtat de parcă nu m-ar fi văzut.
Asta nu este drăguţ.
Cum te simţi, Sam?
Nu mă pot ridica, am un tub în nas şi sunt slăbit. Tu?
- Cred că o să fim în regulă amândoi. - Abia aştept asta.
Arăţi ca şi când ai da un ultimatum. S-a prăbuşit fondul tău de investiţii?
Ai probleme la club?
Linişteşte-te.
Continuă să-ţi ţii promisiunea, Sam.
Sam este un caz dificil. Poate trăi încă câţiva ani sau poate muri într-o secundă.
- Nu şi dacă pot împiedica eu asta. - Nu cred că mai depinde de noi.
- Ce se dă pentru migrene în zilele astea? - Molodil.
Sublingual. Acţionează foarte rapid. Este miraculos.
Are ca posibile efecte secundare aritmia, o uşoară senzaţie de sufocare.
- Ai tratat aşa ceva? Asta este... - Obişnuit. Da.
Desigur că o poţi lua de la început, adică dureri de cap
şi chiar te poţi intoxica...
- Asta înseamnă 22 ~Deces~, nu? - Da.
- Ce mai face Joan? - Bine. Ne vedem mâine.
Da.
Zvonurile circulă după ce a fost văzută
într-un club de noapte exclusivist din Los Angeles.
vorbind cu un faimos actor...
Zvonurile s-au oprit şi au pornit din nou,
dar circulă în legătură cu soţia supermodelului.
Taci, iubitule.
Hei.
Bruce, Sam a fost cea mai mare parte a nopţii în comă.
Liber.
- Timpul? - Cinci minute şi jumătate.
- La naiba. Am să mai încerc o dată, bine? - Este în moarte cerebrală.
Liber.
Avem puls.
Respiră.
Bruce...
Vreau să mai încerc ceva.
Nu îmi pasă nici dacă mai încerci zece lucruri, este în moarte cerebrală, Bruce.
Ce naiba mai facem aici?
Îmi cer scuze, infirmieră.
Bruce, ce se petrece? Nu ne jucăm de-a Dumnezeu aici.
Nu putem decide pentru toţi.
Nu îmi pot imagina cum a fost pentru tine să fii în restaurantul ăla.
Uite, suntem toţi stresaţi aici, dar trebuie să vorbeşti, bine?
Sunt aici pentru tine.
Nu vreau să deranjez pe nimeni. Vreau doar să-i întreb pe studenţii lui.
Înţeleg. A plecat la ora 11.
Sunteţi sigur?
Bine, bine. Mulţumesc foarte mult. Mulţumesc.
Şapte!
Câştigă!
Întâi de toate, aş vrea să îi mulţumesc lui Dumnezeu că m-a ţinut în siguranţă...
şi care mi-a ghidat mâna la această minunată posibilitate
de a câştiga pentru cei dragi.
Mulţumesc, Dumnezeule!
Continuă, continuă!
Hei.
Ce mai faci?
Eu fac bine, deci cred că facem bine amândoi.
Există două feluri de oameni în lume.
Cei care fac bine şi cei care nu.
D-le.
Urmează să arunce pentru un şapte, acelaşi jucător.
Să zicem "Hai, hai acum!"
Şapte!
Eu şi cu tatăl tău obişnuiam să te aducem aici.
- Nu s-a schimbat deloc. - Totul s-a schimbat.
Prea multe s-au schimbat.
Suntem testaţi, doar atât este, mamă. Nu te îndoi de nimic, doar iartă.
Ştiu că tu vrei să ierţi, dar să ierţi este greu.
Mai întâi este ura. Îmi pare rău, iubito, dar este multă ură.
Nu te înnebuneşte? Când se întâmplă aşa ceva, iubito? Deloc?
Adică nu îţi lipseşte asta?
Nu mă îndoiesc de nimic acum. Sunt doar mândră.
Crezi că ai fi vorbit cu bărbatul de la spital?
Nu, toţi doctorii ăia pot să plece aşa cum au venit.
Nu te uita la ei. Asta este ceea ce vor ei, nu ceea ce vrea Dumnezeu.
Iubito, ne-am bucurat când ai vrut să te duci la Şcoala de Duminică cu ceilalţi copii
dar am fost de acord când ai încetat să te mai duci.
Erai supărată, ştiu, a fost foarte mult stres.
Iubita mea...
- Haide, mamă, acum. - Ce este?
- Roagă-te cu mine chiar aici, chiar acum. - Termină, Annie, termină.
Te rog, îngenunchează cu mine, ca Dumnezeu să ştie
că nu ai nicio îndoială în suflet şi crezi în ceea ce este adevărat.
- Anne, imediat! - Te rog, îngenunchează. Lori a făcut asta.
Pentru mine, pentru noi toţi, pentru tata.
D-le Jaspersen, cum se mai simte Jimmy? Aş vrea să îl văd.
Va influenţa asigurarea medicală a atelierului?
Nu va există nicio înregistrare a vizitei, vă asigur.
Deasemenea, poate nu va fi nicio problemă. Aşa cum ai spus, puteţi vorbi oricând.
D-le Jaspersen, aveţi vreun motiv să credeţi că Jimmy nu va avea de câştigat...
Soţia mea ţi-a spus să vii aici?
Nu. Sunt aici doar pentru că sunt îngrijorat de Jimmy.
Nu pari să te preocupe celălalt fiu al nostru, Michael;
Este încă pe patul de spital, ca o legumă.
Sunt sigur că lui Jimmy îi lipseşte.
Aşa cum îţi lipseşte şi ţie.
Ceea ce i s-a întâmplat lui Jimmy... Ai mai văzut aşa ceva?
Molodil - efecte secundare
Aritmie - risc de moarte
Stantrocet - efecte secundare
Dureri de cap - există risc de moarte
Lasă-l pe om să vină să-l vadă. Atâta tot.
Crezi că Jimmy va vorbi cu el, când noi nu putem scoate niciun cuvânt de la el?
Trebuie să ne mai gândim la un lucru.
Mai este o lună până intră în vigoare asigurarea medicală a atelierului.
Ce crezi că o să facă când or să afle de aşa zisa stare preexistentă a lui Jimmy?
Îţi spun eu ce or să facă.
Or să mă pună pe mine să plătesc cheltuielile medicale. Mă va costa slujba.
Slujba ta?! Vorbim de viaţa lui Jimmy.
Care nu va fi prea bună dacă închid atelierul.
Nu va fi prea bună nici în felul ăsta...
sniperman: Părinţii mei se ceartă în continuare.
Omul acela de la spital a sunat şi a spus că vrea să vorbim.
Mai dă-i timp.
sniperman: Părinţii mei se ceartă în continuare.
Omul acela de la spital a sunat şi a spus că vrea să vorbim.
Omul acela a fost trimis
să ne ispitească la ură şi suferinţă.
Omul acela a fost trimis să ne ispitească la ură şi suferinţă.
Nu te întâlni cu el. Niciodată.
Ai încredere în mine.
Scopul meu s-a încheiat odată cu câştigul de la ultimul pariu.
Vă mulţumesc pentru simpatie şi sprijin.
Un apartament S.F.
- Mulţumesc, d-le. - Mulţumesc, Pete.
Nu mă numesc Pete. Pete a fost concediat.
Eu sunt angajat de curând. Ecusonul meu nu este gata încă.
Bine...
Mulţumesc, non-Pete care a fost concediat.
Dan. D-le?
Chiar aţi câştigat toţi banii ăia? Am auzit că 100.000$.
Un tip într-un tricou de biciclist.
Trebuie să fiu eu.
Îţi vine să crezi? 100.000! Ştii ce înseamnă asta?
- Nu. - Mâine, adio!
Îmi strâng lucrurile. Primul lucru pe care o să-l fac.
Pentru că ăsta este punctul meu de plecare.
Întotdeauna să ai un punct de plecare, Doug.
- Dan. - Dan.
Întotdeauna să ai un punct de plecare.
Bine, d-le. Sper să vă bucuraţi de perioada în care staţi la noi.
Şi tu, Dan. Dan de la cazinoul "Morongo".
În regulă.
- Hei. Suni după ajutor? - Da.
Anne, eşti în regulă?
Eu şi cu Billy dăm o petrecere la Mitch acasă.
Doar câţiva. Vrei să vii?
Nu, mulţumesc.
Lamelele elicei trebuie să fie aliniate perfect. Aici era problema...
Să fie strânse de axul elicei...
Nu trebuie să fie lejere...
Toleranţa de un milimetru. Înţelegi ce spun, amice?
Ca un ceas bun elveţian.
Noi doi şi fratele tău, Michael...
nu ştim să vorbim despre ce nu cunoaştem.
Te-am susţinut. Totul este sub control.
O să spui ce vrei, când o să fii pregătit.
Spune-le că am zis să se ducă naibii.
Ei cred că le ştiu pe toate. Dă-i naibii.
Haide. Dă-i naibii.
Spune o singură dată. Haide.
Dă-i naibii.
Totul este în regulă. De asta suntem aici.
Elicopterul nu trebuie să se gândească la asta.
Nu trebuie să vorbească despre asta. Trebuie doar să zboare.
Nimic din astea. Trebuie doar să zboare.
Nu este nimic nou, d-nă Hannah în legătură cu unde ar putea fi tatăl tău.
A apărut ceva nou totuşi.
Avem o amprentă parţială şi nişte sânge de pe armă.
Nu este a trăgătorului, suntem siguri de asta.
Ar putea fi ale tatălui tău.
- Nu înţeleg. - Nici noi.
Ai spus că tatăl tău şi-a făcut un control medical?
Înţelegi ceva din astea?
Broşura ta despre cancer. Informaţii pentru tine şi familia ta.
- Nu îmi spune nimic. - Ne-ar fi de ajutor dacă vom discuta.
Putem obţine un mandat pentru activităţile recente de pe cardul său de credit.
Ar dura o zi.
Speram că ne poţi ajuta dându-ne codul pin.
Pin-ul lui?
- Nu îi ştiu codul pin. - Cu toţii vrem să rezolvăm treaba asta.
Pentru binele tatălui tău.
Dacă are vreun fel de probleme...
Mulţumesc.
Hei...
Căpitane. Bun.
Am nevoie de nişte cadouri pentru familia mea. Primeşti comision, nu?
Da.
Beth are 5-6 ani. Este cam de înălţimea asta...
Mama ei este de înălţimea ta.
Este mai mare în umeri, dar ştii, este femeie. Are... Ştii tu...
- Avem doar mărimi mici, d-le. - Deci eşti sincer.
Îmi placi, căpitane. Spune-mi Charlie.
- Spune-mi Charlie. - Hei, Charlie...
- Charlie 100.000. - Charlie 100.000.
Îmi poţi spune aşa.
Am lucrurile astea, omule...
Ce naiba?!
Este tragic să irosesc magia asta.
Ei zic că am să mor...
- Charlie... - O să împărţim câştigul, ce zici?
Întotdeauna trebuie să laşi o bancnotă la plecare.
- Annie, stai aici. - Cu voi?
Da, vrem să ştii cât de curajoasă credem că eşti.
Era tata...
Dumnezeu mi-a dat forţă să fiu curajoasă
şi să ne salvăm vieţile cu credinţa în El.
Vrea să spună că dacă o să ne rugăm, poate vom trece peste asta, ştii?
Da, sigur. Orice funcţionează.
Nu a fost niciodată o fată populară.
Întotdeauna îşi scria poeziile şi povestirile...
Jucându-se singură în camera ei.
Tatăl ei era cel mai bun prieten.
Râdeau întotdeauna, precum copiii.
Ea şi cu Jimmy, merg împreună în autobuzul şcolii din clasa a doua.
Acum cu cine a rămas?
Desigur, mă îngrijorează că nu doarme şi că abia mănâncă.
A fost ideea ei, dar...
poate este prea devreme pentru ea să se întoarcă la şcoală.
Nu. Nu, nu este. Trebuie să se reobişnuiască cu încrederea în general.
Cu mediul înconjurător, cu relaţiile vieţii cotidiene.
Vorbeşte într-una ca o călugăriţă. Numai despre iertare.
Unii oameni se întorc către credinţă ca să reuşească să depăşească momentul.
Anne? Nu a fost niciodată în şase ani la biserică.
Dumnezeu l-a făcut pe tatăl meu curajos.
El le dă oamenilor case, pentru familiile lor.
Pentru că asta înseamnă credinţa. Eu o am.
Ceea ce cred alţi oameni nu contează.
Când ne rugăm cu ochii închişi, înseamnă că suntem cu Dumnezeu, în acel moment.
Vreţi să faceţi asta cu mine acum?
Pentru tata?
- Bună. - Bună.
Jimmy este în camera lui. Poate poţi să aştepţi aici până îl chem?
Bine, în regulă.
Jimmy! Jimmy!
Aşteaptă! Jim!
La naiba!
Alo?
Jimmy?
A fost omul acela de la spital să te vadă?
Bine, ascultă-mă, Jimmy.
Ce crezi că faci, Jimmy?
Haide, totul va fi în regulă.
Jimmy...
Suntem doar noi doi.
Haide.
Cu doctorul Laraby, vă rog. Carla Davenport. Mulţumesc, Mitch.
Bună, ce mai faci?
Nu, cred că nu. Acum doarme.
Da...
Cred că doar ca să-ţi mulţumesc din nou, doctore Laraby şi poate chiar să...
Nu, desigur. Aşa am să fac. Am să sun la una dintre clinicile alea.
Mulţumesc încă o dată.
Orice om este norocos din când în când.
Trebuie doar să aştepte.
Să rămână un om simplu.
Să fie concentrat.
Doi, aţi pierdut.
Efecte secundare ale Stantrocet Dureri de cap - există risc de moarte
Nu, nu... Contractul cu instalatorii ar trebui să înceapă în luna aprilie.
Da...
Apoi o să vină să facă podeaua, după care o să înceapă tâmplarii...
Adică nu-mi vine să cred.
Geaninna are dreptate. De ce să stăm într-un avion 15 ore până în Europa...
Când putem să mergem la Montreal? Lor le-a plăcut acolo.
Au restaurante foarte bune...
hoteluri grozave, nu aşa de scumpe ca în Europa.
Te doare din nou capul? O altă migrenă?
Da.
- De ce nu mi-ai spus? - Ai destule pe cap.
Este acelaşi lucru ca data trecută. Un vasoconstrictor.
Poftim. Ţine-o sub limbă.
Îmi place când faci pe doctorul cu mine.
Mulţumesc.
Hei, Charlie. Ce mai faci? Bine?
Totul este în regulă, căpitane.
Ai grijă de tine, bine?
Anne, asta pare un fenomen.
O manifestare uimitoare de sprijin şi dragoste din partea comunităţii.
Oamenii aceştia de aici, care s-au adunat să îl onoreze pa tatăl tău sunt prieteni,
sau fac parte dintr-o mişcare mai mare, a acelora care cred în Dumnezeu?
Cred că amândouă, ştii?
Cred că nimeni nu ar trebui să aibă temeri şi îndoieli.
Noi am strigat şi vocile noastre au fost auzite.
Pentru asta mulţumesc prietenilor, vecinilor şi celor dragi...
din Kalmont.
Mulţumesc, Lori.
Bine, oameni buni, să ne ţinem de mâini şi să ne rugăm.
Pentru că Dumnezeu, la nevoie, îl chem şi El îmi răspunde.
Dumnezeule, salvează-mi sufletul de minciuna celor vicleni.
Ce să-ţi dau în schimb, limbă vicleană?
Săgeţi războinice, şerpi şi flăcări fierbinţi.
Vorbeşte cu conducerea hotelului. Primesc gaj.
De unde eşti?
De ce? Eşti prietenul meu?
Îmi pare rău, nu eu.
Ei poate ar fi dispuşi să te împrumute. Nici ei nu sunt prietenii tăi.
Îţi cer 30%, depinde de garanţia pe care o laşi.
Dacă nu o să le înapoiezi banii, nu o să ai unde să te duci.
- Or să te găsească. - Am nevoie doar de 20.000.
Spune-le de asta. Poftim.
Mult noroc.
Nu, nu, păstrează-i.
Alo? Alo?
Tată?
Tată? Alo?
roper07: Petrecerea de la Mitch se ţine în continuare.
Prayergrrl: Eroina noastră! Te-am văzut la televizor.
Bibleboi: Nu te cunoaştem, dar te iubim!
Hwrd60: Anne? Sunt Howard...vii la petrecere!
Vii la petrecere!
Operaţiunea Irakul Liber
Marina militară a Statelor Unite
Cheile.
25.000. Bine?
Ne vedem peste vreo două zile. Bine?
Îţi restituim maşina când îţi plăteşti datoria, Charlie.
Bună.
La naiba!
Haide, continuă...
- La naiba! - Nu, la naiba!
- Ce naiba e asta. - Steve, haide!
La naiba, e o tâmpenie.
Scuzaţi-mă, d-le. Cu ce vă servesc?
Cocktail Muay Thai pentru mine.
Şi un semn de noroc, cum se spune.
Dacă vrei, poţi.
Dacă eşti timid, ar trebui.
Te simţi norocos, nu?
Îmi revin. Încet...
Ei bine, sunt cunoscută că pot schimba unul în celălalt, dragă.
Asta e ceva sigur.
Alo? Te simţi bine?
Opreşte-te, opreşte-te.
Ăştia sunt ai mei.
Este puţin congestionat, care ar putea fi de la o alergie...
Este şi puţin deshidratat, aşa că ar putea fi dezechilibrat de lipsa hranei sau...
Lipsa hranei?
Toată lumea ratează câte o masă, nu este o problemă.
Sunt sigur că nu ţi s-a spus de lipsa de electroliţi...
Aşa da, pentru că ştiu că îl hrănesc.
Întotdeauna, doar asta fac.
Cum a mers la clinica de pediatrie? Ai sunat?
Am sunat, da, dar poate au sunat înapoi sau nu.
- A trebuit să îl duc pe Davey... - Este în regulă, e în regulă. Îmi pare rău.
Ascultă, îl vom hrăni până se va simţi mai bine şi va fi somnoros.
Şi îl vom supraveghea până la sfârşitul zilei.
Ştiu că este frustrant să nu îl poţi ajuta când este aşa, dar nu este ceva grav...
Crede-mă.
- Vei fi aici? - Toată ziua. Aşteaptă în sala de aşteptare.
Bine, aşa am să fac.
Doctore Laraby?
Nu crezi că totul se întâmplă pentru un motiv?
Ca noi doi, aici, după ce s-a întâmplat la restaurant...
Toţi vrem să credem asta.
- Mulţumesc. - Cu plăcere.
Crezi că are personalitate?
Da, desigur. De ce nu ar avea?
Ce tip de personalitate are?
Adică... ce fel de oameni ar locui într-o casă ca asta?
Oameni ca noi.
Aşa este. Inteligenţi, buni...
Bogaţi.
Cu simţul umorului.
- Cum mai stai cu durerile de cap? - Bine.
Îmi place înclinarea acoperişului spre acel deal, ţie nu?
Stantrocet - efecte secundare
Dureri de cap - există risc de moarte
M-am uitat din nou la planuri astăzi.
Mă gândeam că pereţii exteriori trebuie să fie acolo,
dar în ce priveşte spaţiul interior...
am putea să mai facem un dormitor, dacă vrem.
In caz că ne hotărâm să... ştii...
Ce?
Îmi place asta.
Ştiai?
Spitalul Kalmont.
Da, bună. Cu doctorul Laraby, vă rog.
Doctorul Laraby nu este în noaptea asta.
Sunteţi un pacient, sau are legătură cu un pacient de-al său?
D-nă? Alo?
Nu, te rog. Te rog.
Haide.
Sniperman: Annie? Annie?
Sniperman: Nu s-a terminat, trebuie să ne întoarcem.
- Ed Sachs, ţi-l aminteşti? - Da.
El şi sora lui nu puteau vorbi.
- Dumnezeule. - Ştii ce i-au făcut?
Nu pot să ascult asta. Pe tine te preocupă doar asigurarea.
- Ba nu. - Ba da!
- Nu despre asta este vorba. - Atunci despre ce?
Nu, te-am întrebat despre ce este vorba. Vreau să ştiu.
- Ţi-am spus de un milion de ori... - Nu, de ce nu vrei să-l ajuţi?
Asta este ultima băutură din partea casei dacă nu joci.
D-le? D-le, dacă vreţi să jucaţi, veniţi în faţă, vă rog.
Altfel, va trebui să vă rog să vă daţi în spate...
- Hei, ce naiba?! - Scuzaţi-mă.
Scuzaţi-mă.
- Are nevoie de ajutor. - Spunându-le cât de nebun ar trebui să fie?
- Nimeni nu le va spune... - Eşti nebună.
Eşti nebună, eşti nebună, eşti nebună!
Eşti nebună şi am să ţip până ai să începi să o crezi.
Haide. Haide, să mergem.
Nu mai putea nici să urineze singur. L-au înnebunit pe Micheal.
Michael a fost într-un afurisit de război!
Ar fi fost aici, chiar acum, cu noi, dacă nu ar fi fost...
Dacă nu ar fi fost ce? Aici este vorba despre Jimmy, nemernicule!
Dumnezeule care eşti în toate.
Lasă-ne să zburăm liberi, cu aripi de înger.
Să înfruntăm teama.
Să evităm mândria şi tentaţiile.
Şi să fim recunoscători pentru aceste daruri.
Deasupra păcatelor lumii.
Dă-ne forţa să dăm forţă altora.
În numele singurului Tău fiu.
Bună seara, d-le.
Schimb 20.000.
În regulă, Steve din San Diego.
Există risc şi recompensă. Unul duce spre celălalt.
Acum ori niciodată. Totul sau nimic.
Am credinţă.
Am îndoieli.
Este şansa ta... a mea?
Cum este?
Sunt norocos?
14, d-le.
- Hei. - Hei.
- Ce mai faci? - Bine, Tu?
Sunt bine. Ascultă, îmi pare rău.
Am nişte cazuri care mă aşteaptă. Nu am să ajung la masa de prânz.
Vrei să mănânci ceva fără mine?
Nici nu credeam că ai să ajungi. Am luat nişte mâncare rămasă de ieri.
- Ce mâncare rămasă? - Supa de seara trecută.
Este mai bună astăzi. Am mâncat deja din ea.
- Deci ai păstrat din ea. - Nu pentru tine.
Trebuie să mă duc la construcţie, să fac nişte măsurători.
Să-ţi spun ceva. Ce-ar fi să rămâi acolo, poate reuşesc să plec?
Tocmai ai spus că nu poţi, prostuţule. Mă întorc în 30 de minute, atât pot lipsi.
Da, dar ce-ai zice să aştepţi? Poate mai târziu putem merge amândoi.
Mai târziu? Este târziu acum. Am de lucru.
Te sun când mă întorc, bine? Pa.
Joan?
Poţi să rezolvi tu cu ospătăriţa?
Trebuie să-i chem pe cei de la Protecţia Copilului acum.
Hei, Charlie.
Am venit să vedem ce mai faci.
Speram să arăţi ca un câştigător.
Hei, Jimmy?
Jim?
Bob? Bob?
- L-ai văzut pe Jim? - Nu.
Pune-o aici.
Am să te întreb direct, ca să nu fie nicio neînţelegere.
Ai pierdut 25.000 $ într-o zi? Asta s-a întâmplat?
Charlie, asta s-a întâmplat?
Goleşte-ţi buzunarele pentru mine, Charlie.
Foloseşte ăştia să chemi un taxi, în caz că nu poate veni familia să te ia.
Stai în genunchi şi pune mâna aici.
Ştii, urăsc să fac asta, Charlie...
Urăsc asta, la naiba, dar o fac pentru că eşti prost.
Bine?
Te rog. Te rog, nu.
Te rog, te rog nu fă asta!
Dumnezeule, te rog nu fă asta!
Te rog! Te rog!
- Te rog! - Roagă-te.
Te rog!
Sniperman: Annie? Annie? Nu s-a terminat, trebuie să ne întoarcem.
- Anne? Anne? - Intră.
A sunat mama lui Jimmy. Lipseşte de acasă de aseară.
Este în regulă, ştiu unde este.
D-nă Davenport, avem câteva întrebări înainte să-l vedeţi pe Dave. Este în regulă?
Opreşte-te!
Joan? Joan?
Hannah?
Dumnezeu ştie că au fost curajoşi, Jimmy.
Tata mi-a zâmbit de parcă nu i-ar fi păsat.
Dumnezeu vrea să fii curajos. Şi tu poţi fi.
Dumnezeu te poate ajuta. Îi poate face pe toţi să simtă cum mă simt eu.
- Suntem martori amândoi. - Atunci spune ce ai văzut cu adevărat.
- Spune! - Jimmy...
Ăla este periculos.
Orice credeţi voi că ascundeţi... nu merită...
Spune!
Annie...
L-am văzut pe tata.
Mi-a zâmbit şi mi-a spus să nu fiu speriată.
A fost foarte curajos, apoi...
Ne ţineam de mână şi... i s-a vărsat sucul...
Nu!
Au fost mai multe împuşcături...
Nu! Aminteşte-ţi!
- Dacă nu ai să spui tu, am să spun eu. - Jimmy...
Te rog, este suficient.
Spune.
A făcut...
- A făcut... - Nimic!
Te rog, nu. Te rog, nu fă asta!
Dumnezeule, te rog, nu!
Te rog! Te rog!
Să nu spui nimic.
Niciodată.
Jimmy, dă-mi arma.
Bine? Dă-mi arma.
Aşa...
Am stat doar acolo.
Am stat acolo doar în timp ce l-a împuşcat pe tata.
Nu am făcut nimic.
Nu am ştiut ce să fac. Doar i-am dat drumul la mână.
I-am dat drumul. Fără să vreau.
Nu a murit cu curaj aşa cum am spus. El doar...
Era doar speriat. Nu a putut face nimic.
Îmi pare rău.
Nu, este în regulă.
Nu am să-l pot ierta niciodată pe acel om pentru ce a făcut.
Niciodată.
Să nu se întâmple asta. Ajută-mă.
Joan, Joan, este în regulă. Este în regulă, sunt eu.
Eşti în bine, eşti bine. Este în regulă, sunt eu.
Este în regulă.
Vei fi în regulă, îţi promit. Ai să fii în regulă.
Cazino Morongo 100.000$.
Eşti în regulă?
Vrei să vorbim?
Vreau să vorbim puţin.
În lumea obişnuită, avem încredere în lucrurile care ne aparţin.
Fiecare lucru are locul lui. Crezând în asta, ne face inocenţi.
Până îl ultima zi pe care o petrecem sub acelaşi cer...
sperăm, visăm şi iubim.
Ne pierdem şi ne regăsim. Sfârşiturile sunt noi începuturi.
Momentele separate se unesc din nou.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro