LA RĂSCRUCE DE DRUMURI După romanul lui Emily Brontë
Mulţumiri traducătorului !
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "Wuthering.Heights.1992.720p.WEB-DL.DD5.1.H264-FGT"
Mai întâi am găsit locul.
M-am întrebat cine a trăit acolo, cum au arătat vieţile lor.
Ceva a şoptit minţii mele şi am început să scriu.
Condeiul meu creează poveşti despre o lume ce ar fi putut fi,
o lume a închipuirii mele.
Şi iată una pe care am să v-o spun.
Dar aveţi grijă să nu zâmbiţi la nici una din părţile ei.
Începe cu un străin.
- Domnul Heathcliff? - Domnul Heathcliff?
- Va trebui să aştepţi. - Va trebui să aştepţi.
Cine eşti tu?
Lockwood. Noul tău chiriaş de la Grange.
Mă uimeşte că ai ales să hoinăreşti pe furtună.
Păi m-am rătăcit pe mlaştină. E departe Grange?
- Aş putea să iau o călăuză. - N-ai putea.
- O să merg cu el până la parc. - O să mergi cu el până la naiba.
Dacă e să n-am călăuză, va trebui să dorm aici la noapte.
N-am loc de găzduit pentru străini.
Păi o să dorm într-un scaun.
E o cameră care nu e folosită.
- N-o lăsa lângă fereastră. - De ce nu?
"Catherine Heathcliff. Catherine Linton. Catherine Earnshaw."
Lasă-mă să intru. Lasă-mă să intru.
- Cine diavolul te-a pus acolo? - Diavolul are dreptate.
Ea e... Chipul ei...
Arăta ca...
Nu ar fi trebuit să intri acolo.
Lockwood dăduse peste sfârşitul unei poveşti stranii.
O poveste care a început cu 30 de ani în urmă
când un bătrân s-a întors înapoi la Wuthering Heights,
istovit de o lungă călătorie.
- Vine. - Joseph.
În regulă, nu mă grăbi.
- Tată! - Din nou acasă, Cathy.
- Ce mi-ai adus? - Lasă-l pe tata să-şi tragă sufletul.
Ai răbdare.
Dumnezeule!
L-am găsit flămânzind pe o stradă din Liverpool.
- E un ţigan murdar. - E un dar de la Dumnezeu.
- Consideră-l noul tău frate. - Unde-i darul meu?
- Nu are familie? - Acum e parte din familia noastră.
Acesta e fratele tău, Hindley. Şi ea e noua ta soră, Cathy.
Dă mâna, aşa cum ţi-am arătat.
Earnshaw l-a numit Heathcliff.
Cathy era atrasă de băiatul tăcut, stăpân pe sine.
Dar duritatea îl făcea tăcut, nu blândeţea.
Nimic de aici nu-ţi aparţine. Nici acum, nici vreodată.
Heathcliff a fost mai mult fratele lui Cathy decât al lui Hindley.
Ca toate sălbăticiunile, ea îi împărtăşea dragostea de mlaştini,
stânci şi ceruri joase.
Dumnezeu milostiv, Părinte al Domnului nostru, Isus Hristos...
Deşi Heathcliff a devenit copilul favorit al domnului Earnshaw,
a fost protejat cât a durat viaţa bătrânului.
...nu va muri în veci; cum ne-a învăţat Sfântul Apostol Pavel,
să nu ne pară rău pentru cei adormiţi întru Domnul;
dă-ne nouă asta, Tată milostiv, te rugăm. Prin Isus Hristos, amin.
De acum înainte locul tău e la grajduri.
Heathcliff!
- 'Neaţa, Cathy. - 'Neaţa.
"Atunci Rabshakeh a stat şi a strigat tare pe limba evreilor,"
"Ascultaţi cuvintele marelui Rege, nu-l ascultaţi pe Hezekiah,"
căci aşa a zis Regele Asiriei, faceţi o învoială cu mine printr-un dar
şi veniţi la mine: şi mâncaţi din toată viţa şi toţi smochinii lui
şi beţi toată apa din propriul lui bazin..."
"Până sosesc şi vă duc într-o ţară ca ţara voastră,
o ţară cu porumb şi vin, o ţară cu pâine şi vii."
"Aveţi grijă să nu vă convingă Hezekiah..."
Ce, aţi terminat deja?
Tata ne lăsa să ne jucăm duminica.
- Lasă-i în pace, Hindley. - Pune-i să studieze scriptura.
Vezi să îi verifici de data aceasta.
- Animal? - Nu.
- Piper. - Piper?
Parcă e scoarţă de copac.
- Mesteacăn argintiu. - Mesteacăn argintiu?
Dar e mai cald.
E rândul meu.
Ruşine să vă fie! Gândiţi-vă la sufletele voastre!
Conaşu' Hindley! Conaşu' Hindley!
La ce te gândeşti?
Mă gândeam la mare. Ai văzut vreodată marea?
Trebuie s-o fi văzut. Nu-mi amintesc.
Viaţa mea nu a început până când...
- Până când? - Cine te-a trimis?
- Nimeni. - A fost o pasăre?
- O pasăre? - Sau un copac?
- Sau vântul? - Nu, o pasăre.
- Nu ştiu. - Ştii ceva, orice?
Ştii să vorbeşti cu copacii? Nu?
Să atingi vântul?
- Să-ţi ducem spiritul în copacul ăla. - Unde?
- Acolo. - Acolo?
Fă-l să vorbească cu noi.
- Vorbeşte cu mine. - Ascultă.
Haide, ascultă.
- Te strigă pe nume. - Cum ai făcut asta?
- Ştiu să fac multe lucruri. - Ce lucruri?
Ridică-te în picioare.
Unde te duci? Vino aici. Întoarce-te aici.
Vino aici.
Închide ochii.
Dacă atunci când deschizi ochii, e însorit şi luminos,
aşa va fi şi viitorul tău, dar dacă ziua e furtunoasă...
...aşa va fi şi viaţa ta.
Acum, deschide ochii.
Ce ai făcut?
Nu-mi pasă. Mă auzi? Nu-mi pasă!
- Unde te duci? - Să arunc o privire. Haide.
Adăpostită în vale, acoperită în purpuriu,
Grange, casa lui Edgar Linton şi a surorii lui, Isabella.
Nu-ţi doreşti să fi fost adoptat de familia Linton?
N-aş renunţa la ce am pentru o mie de vieţi ca a familiei Linton.
Haide.
Haide! Haide!
- Haide, fugi! - Nu, nu face asta!
- Faceţi loc. - Doamne!
- E Catherine Earnshaw, tată. - Phipps.
Cheamă-l pe doctorul Kenneth. Adu-o aici.
Las-o în pace! Las-o!
- E ţiganul lui Earnshaw! - Dă-l afară.
Cathy! Cathy!
- Uită-te în ce hal e. - Biata fată.
O să vorbesc cu Hindley Earnshaw. Doar e sora lui.
Poate ar trebui să stea aici pentru o vreme.
Mulţumesc.
Cum se simte?
Mai bine, cred.
Familiei Linton o să-i pară rău să se despartă de ea.
Când vine acasă?
A întrebat de mine?
Domnul Hindley ţi-a interzis să vorbeşti cu Cathy când vine înapoi acasă.
Deci nu a avut nimic de spus pentru mine?
Precis o s-o găsim cu toţii foarte schimbată.
- Mulţumesc. Ce mai faci? - Mult mai bine.
Mulţumesc, Hindley.
Joseph.
Nelly.
Bun venit acasă, domnişoară Cathy.
Nelly. Ce zici de ea? O adevărată lady acum.
- Unde e Heathcliff? - Heathcliff, poţi să te apropii.
Urează-i drei Catherine bun venit, precum restul slujitorilor.
Ei bine, Heathcliff. M-ai uitat?
Dă mâna. Asta e voie.
N-o să stau să se râdă de mine.
Îmi pare rău. N-am vrut să râd. Dar uită-te la tine.
Nu era nevoie să mă atingi.
Scoateţi-l pe ţiganul ăsta de aici.
Nu eşti potrivit pentru o casă civilizată.
Ce e rău la tine e că nu vezi ce obligaţii au alţii.
Dumnezeule.
M-au îngrijit vreme de trei luni.
Am găsit un cuib de nagâţ la Penistone Crag când erai plecată.
Am aşteptat în fiecare zi să te văd venind la mlaştini.
Dar nu ai venit.
Aşa că am pus o plasă de sârmă peste cuib. Au murit toţi puii.
De ce?
Fiindcă părinţii n-au putut ajunge la ei.
De ce i-ai înfometat?
N-avea niciun rost să îi ţin în viaţă ca să ţi-i arăt.
Dacă te-ai fi întors, i-aş fi cruţat.
Pe viitor, trebuie să îi cruţi.
Nu ai încredere în mine?
Nu ştii că întotdeauna o să mă întorc?
Întotdeauna?
Frances, soţia lui Hindley Farnshaw, a murit la naştere.
Pe Hindley, care de durere nu putea nici să plângă, nici să se roage,
fără viaţa ei, nu l-a mai interesat deloc a lui.
Daţi un nume acestui copil.
Hareton Earnshaw.
Hareton Earnshaw, te botez în numele Tatălui
şi al Fiului şi al Sfântului Duh. Amin.
Primiţi acest copil întru iubirea lui Hristos.
Şi faceţi-i semnul crucii drept chezaş că mai apoi
nu se va ruşina să mărturisească credinţa lui Hristos răstignit.
Şi va lupta bărbăteşte împotriva păcatului, lumii şi diavolului.
De ce ţi-ai pus rochia aia caraghioasă?
Încă suntem în doliu, domnişoară Cathy.
- N-ar trebui să te întorci la câmp? - Nu.
Am găsit.
Edgar şi Isabella Linton au spus că s-ar putea să vină după amiază.
Crucile sunt pentru zilele pe care le-ai petrecut cu familia Linton.
Punctele sunt pentru zilele pe care le-ai petrecut cu mine.
Vezi, am însemnat fiecare zi.
Tare prostesc.
De parcă ar trebui să am grijă. Ce rost are asta?
- Ca să arăt că eu observ. - Înţeleg.
Ar trebui să stau tot timpul cu tine?
Doar nu-ţi închipui că tot ce spui mă amuză.
Niciodată nu mi-ai mai spus că vorbesc prea puţin.
Sau că nu-ţi place tovărăşia mea, Cathy.
Nu e nicio tovărăşie când oamenii nu ştiu şi nu vorbesc nimic.
Ce bine-mi pare să te văd.
Intră.
Nelly.
Cathy.
Am crezut că eşti Frances sculată din morţi.
Nelly, ştii să ţii un secret?
Merită ţinut?
Edgar Linton mi-a cerut azi...
...să mă mărit cu el.
Păi...
Cum ar trebui să răspund?
Zău, domnişoară Cathy, de unde să ştiu eu?
Am acceptat.
- Îl iubeşti pe domnul Edgar? - Fireşte că da.
Bineînţeles. Nu pot altcumva.
De ce îl iubeşti, Cathy?
Fiindcă e arătos şi e plăcut să fii cu el.
Rău!
Fiindcă e tânăr şi voios.
Tot rău.
Şi fiindcă va fi bogat
iar eu voi fi cea mai mare doamnă din ţinut.
Şi asta vrei cu adevărat?
Atunci mărită-te cu domnul Edgar. Ce te împiedică?
Asta.
În sufletul şi inima mea, sunt convinsă că greşesc.
Dacă fratele meu nu l-ar fi pus pe Heathcliff aşa de jos,
nu m-aş fi gândit la asta.
M-ar umili să mă mărit acum cu Heathcliff.
Aşa că n-o să ştie niciodată cât îl iubesc.
Cele mai mari suferinţe ale mele au fost ale lui Heathcliff.
Şi le-am urmărit şi simţit pe fiecare de la început.
Iubirea mea pentru Linton e ca frunzişul din pădure.
Timpul o va schimba...
aşa cum schimbă iarna copacii.
Iubirea mea pentru Heathcliff...
...e ca stâncile eterne de dedesubt...
...un izvor de încântare care se vede foarte puţin, dar necesară.
Nelly, eu sunt Heathcliff.
- Taci. - De ce?
E Joseph şi s-ar putea să fie şi Heathcliff cu el.
De fapt nu sunt sigură că n-a fost aici mai devreme.
Diavolul tânăr de ţigan se face tot mai rău.
A lăsat poarta deschisă şi a plecat peste mlaştini.
Du-te şi caută-l. Cheamă-l înapoi. Nu, du-te după el.
- Crezi că a auzit? - Cred că a auzit ceva.
Ce?
Ce am spus?
Cred că a auzit când ai spus că te-ar umili să te măriţi cu el.
Vino, te rog, domnişoară Cathy.
L-am pierdut! L-am pierdut!
Nu pot trăi fără viaţa mea.
Nu pot trăi fără sufletul meu.
Heathcliff al copilăriei ei a dispărut pentru totdeauna în seara aceea.
Nu l-a putut găsi.
În timp ce îşi revenea, l-a aşteptat să se întoarcă.
Dar el nu a venit.
Şi în cele din urmă Cathy a renunţat la viaţa ei de la Wuthering Heights.
Măritându-se cu Edgar, a găsit o oarecare fericire.
Două suflete, diferite ca raza de lună de fulger...
...sau îngheţul de foc.
Dar gândurile sunt tirani care tot revin ca să ne chinuie.
Joseph!
Blestematul.
Cineva din Gimmerton vrea să vă vadă.
- Ce pofteşte? - Nu l-am întrebat.
Mă întorc într-o clipă.
Nu-i vreun creditor al lui Hindley, nu?
Nu, domnule. E cineva la care stăpâna nu se aşteaptă.
S-a întors Heathcliff.
Nu-i nevoie să mă sugrumi din pricina asta.
Ştiu că nu l-ai plăcut, dar de dragul meu trebuie să fiţi prieteni.
Să îi spun să urce? Haide.
Invită-l tu să vină.
Încearcă să te bucuri fără să fii absurdă în faţa celor din casă.
Heathcliff e un slujitor fugar.
Stai jos, domnule.
Doamna Linton m-a rugat să îţi urez bun venit.
Sunt încântat ori de câte ori ceva îi face plăcere.
Şi eu la fel. Mai ales când e ceva în care am şi eu un rol.
Unde ai fost în aceşti doi ani, Heathcliff?
- Pare să-ţi fi mers foarte bine. - Da.
Poate că ai primit o moştenire.
- Da. - Arăţi în mare formă.
Poate că ai fost în cătănie şi ai slujit în străinătate.
Da.
Mâine o să cred că e un vis, totuşi nu meriţi să fii întâmpinat aşa.
Să lipseşti şi să păstrezi tăcerea timp de doi ani.
Am auzit de căsătoria ta, Cathy, nu cu mult timp în urmă.
Am venit aici ca să-ţi zăresc o dată chipul.
Am dus o luptă aprigă de când ţi-am auzit vocea ultima dată.
Şi trebuie să-mi ierţi tăcerea, căci m-am luptat numai pentru tine.
Unde stai?
La Wuthering Heights.
Hindley Earnshaw te-a invitat să stai la Wuthering Heights?
Eu sunt cel care l-am invitat să stea.
Hindley şi-a ipotecat proprietatea ca să-şi acopere datoriile.
L-am putut ajuta pe vechiul meu prieten preluându-i obligaţiile.
Eu am acum în proprietate Wuthering Heights.
Adică Hindley şi Hareton sunt amândoi dezmoşteniţi?
De fapt, e vechea noastră casă, unde eu şi cu Cathy am crescut.
Sunt în mod deosebit legat de ea.
Totul e atât de treaz acum.
Ţii minte cum ne-am închipuit raiul?
Ţin minte cum ţi l-ai închipuit tu.
- Tu cum ţi l-ai închipuit? - Cu tine.
Oricând şi oriunde petreci nişte timp cu mine.
Pleacă.
Te iubesc.
Când ai plecat, m-am smuls din Heights.
Am prins rădăcini în viaţa lui, în Grange. Nu mă pot dezrădăcina.
- De ce nu? - Nu pot. Nu pot.
- Să te sărut de rămas bun. - N-o să mă alungi din nou.
Nici nu vreau.
Dar să ne sărutăm de adio pentru Cathy şi Heathcliff de odinioară.
Şi să spunem adio acelor vremuri.
În regulă. O să dăm uitării acele vremuri.
Când ne întâlnim mâine, o să fim cum suntem acum.
- O să te sărut din nou. - Să n-o mai faci.
Îl iubesc pe Edgar, iar el e dependent de mine.
Dacă mă săruţi din nou, va trebui să-l părăsesc şi n-aş supravieţui.
Cea mai sigură cale de a mă omorî este să mă săruţi din nou.
Mi-ai spus să plec fiindcă ştiai că vreau să fiu cu el.
Ce tâmpenii spui. Crezi că te-ai îndrăgostit de Heathcliff?
Îl iubesc mai mult decât tu pe Edgar. M-ar iubi şi el, dacă l-ai lăsa.
N-aş vrea să fiu în locul tău nici pentru un regat.
Făptură ascunsă, neîmblânzită. Un om aprig, nemilos, rapace.
Nu e adevărat! Heathcliff are un suflet onorabil.
- Crezi că vorbesc din egoism? - Sunt sigură că da.
Bine. Încearcă singură. Am terminat.
Ne-am certat ca nişte mâţe din pricina ta.
Catherine, nu face asta!
Lasă-mă să plec!
Bietei mele cumnată i se frânge inima
doar contemplându-ţi frumuseţea fizică şi morală.
Stă îmbufnată de ieri, de când am lipsit-o de tovărăşia ta.
Acum doreşte să nu mai fie deloc în tovărăşia mea.
- Ia uite tigroaica. - E moştenitoarea fratelui ei, nu?
Cred că Cathy m-a zugrăvit în culori negre.
Să nu-ţi închipui nicio clipă că minte.
Sunt un ticălos. Mă interesează doar averea ta.
- Un prefăcut. - Cine?
Prietenul tău bun de nimic.
- Ce crezi că faci? - Ţie ce-ţi pasă? Nu sunt soţul tău.
M-ai tratat îngrozitor. Greşeşti dacă crezi că n-o să mă răzbun.
Te-am tratat îngrozitor?
Îngăduie-mi să mă amuz în acelaşi fel.
Ai ascultat ce am vorbit, Edgar?
Domnule, pleacă imediat din casa mea. De nu, te scot cu de-a sila.
Cathy, mielul ăsta al tău e ameninţător ca un taur.
Ellen, cheamă oamenii.
Prin mijloace cinstite.
Dacă nu ai avut curajul să-l ataci, cere-ţi scuze.
Sau te lasă bătut.
Cathy, dă-mi cheia.
Am spus să-mi dai cheia.
Îţi doresc să te bucuri de laşul cu lapte în vine, Cathy.
Te felicit pentru gusturile tale.
Am mai văzut-o aşa şi înainte, domnule.
Se îmbolnăveşte doar ca să ne facă în ciudă.
Ar putea fi periculos când naşterea e aşa aproape. Vă rog, domnule.
N-aţi putea merge să vorbiţi cu ea?
Da. Ai dreptate, Ellen.
Dvs sunteţi cel care aţi adus-o înapoi când Heathcliff a fugit...
Să nu mai aud niciodată numele acelui om pomenit în casa asta.
Noapte bună, Ellen.
Heathcliff.
- Nelly, mi-e frică să stau singură. - Nu, nu eşti singură.
Nelly e aici acum.
- Cathy, Cathy... - Lasă-mă să simt vântul.
- Vine drept de pe mlaştină. - Nu, Cathy, nu.
Aş vrea să fiu din nou fetiţă...
...râzând de răni, nu înnebunind din cauza lor.
De ce sunt aşa de schimbată?
Uite. Aia e camera mea. Lumânarea din fereastră.
Cathy, de aici nu poţi vedea Heights.
Joseph aşteaptă până mă întorc acasă.
O să mai aibă ceva de aşteptat.
E o călătorie grea şi o face o inimă tristă.
Şi trebuie să trecem prin Biserica Gimmerton ca să facem călătoria.
I-am înfruntat împreună adesea stafiile.
Ne-am întrecut în a sta printre morminte şi a le chema să vină.
Heathcliff, dacă am curaj acum, te încumeţi?
Se gândeşte. Ar prefera să vin eu la el.
Eşti încet. Întotdeauna vii în urma mea.
Împinge! Bravo, bravo.
Încă o dată. Haide. Bravo, fetiţo.
Împinge! Mai tare, mai tare. Haide, Cathy.
Bravo, fetiţo.
Doamna Dean doreşte să vă vadă.
- Cum se simte Cathy? - Doamna Linton a născut o fetiţă.
Deci domeniul Linton aparţine soţiei mele.
Pari să uiţi că fratele meu trăieşte.
Nu am uitat nicio clipă.
Tânăra doamnă nu arată deloc bine de când a schimbat locul.
Cineva nu o iubeşte îndeajuns.
Ea însăşi. Se urăşte pe sine.
După cum vezi, a ajuns o simplă târfă.
A făcut un efort minunat să descopere că n-o iubesc.
Dar cred că în sfârşit începe să mă cunoască.
Spune-i stăpânului tău, Nelly, că niciodată în viaţa mea
n-am întâlnit pe cineva aşa de abject ca ea.
Face de ruşine până şi numele de Linton.
Ai grijă, Ellen, vrea să-l împingă pe Edgar la disperare.
O să fiu prima care mor.
Unica plăcere pe care mi-o închipui e să mor. Sau să-l văd pe el mort.
Uite.
O să ajungă deocamdată.
Ce nume i-au dat fiicei lui Cathy?
Catherine. Catherine Linton.
Hareton.
Îmi amintesc când casa asta era plină de râsete, domnule Hindley.
Acum nu sunt decât ură şi amărăciune.
Stai acolo unde eşti. Încă nu pleci. Stai jos!
Ellen, trebuie s-o văd.
Încearcă să înţelegi, Cathy e foarte bolnavă.
Încă o întâlnire între voi şi domnul Edgar probabil o va ucide.
Trebuie s-o văd, Nelly.
Cum pot îndura asta?
Tu şi cu Edgar mi-aţi frânt inima.
Şi acum vii la mine de parcă tu ar trebui să fii cel compătimit.
N-o să te compătimesc. M-ai ucis.
M-ai ucis. Ei bine, o să fii fericit când voi fi în pământ.
Eşti posedată de diavol de vorbeşti aşa cu mine când eşti pe moarte?
Nu înţelegi că toate cuvintele astea mi se vor întipări în minte
şi vor roade veşnic, iar tu vei fi liniştită?
Nu voi fi liniştită.
Nu vreau să te chinuiesc. Te rog, Heathcliff.
Vino aici la mine. Te rog.
De ce ţi-ai trădat propria ta inimă, Cathy?
M-ai iubit.
Atunci ce drept ai avut să mă părăseşti?
Sărmana atracţie pe care ai simţit-o pentru Linton?
Nici Dumnezeu, nici Satana nu ne-ar fi putut despărţi.
Tu singură, din propria voinţă, ai făcut-o.
Eu nu ţi-am frânt inima, Cathy. Tu ai frânt-o.
Şi frângând-o, ai frânt-o pe a mea.
Dacă am greşit, plătesc cu viaţa.
Şi tu m-ai părăsit. Dar te iert.
Iartă-mă.
E greu. E aşa de greu...
...de iertat minciunile acelea.
Da, te iert pentru ceea ce mi-ai făcut.
Îmi iubesc ucigaşul. Dar al tău?
Cum pot?
A murit.
N-am aşteptat să afli tu asta. Lasă batista deoparte.
Nu te smiorcăi în faţa mea.
Blestemaţi să fiţi cu toţii.
- Nu are nevoie de lacrimile voastre. - Doarme în pace acum, Heathcliff.
Să se trezească în linişte pe lumea cealaltă.
Să se trezească în chinuri.
Am o singură rugăciune de făcut.
O s-o repet până îmi înţepeneşte limba.
Catherine Earnshaw, cât trăiesc eu să nu ai odihnă.
- Heathcliffe, nu. - Ai spus că te-am ucis.
Bântuie-mă atunci.
Ştiu că pământul e cutreierat de stafii.
Fii mereu cu mine. Ia orice formă.
Scoate-mă din minţi.
Numai nu mă lăsa în acest abis în care nu te pot găsi.
Doamne!
Nu pot trăi fără viaţa mea.
Nu pot trăi fără sufletul meu.
...să ne ridice din păcatul de moarte la viaţa celor drepţi
ca, atunci când plecăm din viaţa asta, să ne odihnim întru El,
căci sperăm că fratele nostru asta va face,
iar la învierea tuturor în ziua de pe urmă,
să ne îngădui vederii Tale şi să primim binecuvântarea...
Înainte de terminarea primăverii,
Hindley, fratele lui Cathy, a urmat-o în mormânt.
Şi-a băut minţile, lăsând-l pe Hareton, fiul şi moştenitorul lui,
să încerce să deştepte ceva iubire în inima amară a lui Heathcliff.
- Amin. - Amin.
Acum, băiete dragă, eşti al meu.
Să vedem dacă un copac nu creşte la fel de strâmb ca altul
cu acelaşi vânt care să-l îndoaie.
Heathcliff l-a dobândit astfel pe ultimul Earnshaw în viaţă.
Aşa cum tatăl l-a folosit pe el, la fel avea să facă el cu fiul.
Căutam cuiburi de păsări.
Au trecut optsprezece ani.
Catherine Linton, fiica lui Cathy şi a lui Edgar,
a crescut pe domeniul de la Grange, apărată de tatăl ei,
şi nu a ştiut de locuitorii sălbatici de la Heights...
...până azi.
- Cine e el? Ştii? - Fiul tău?
Da, dar nu-l recunoşti pe vărul tău Linton?
- Linton. Credeam că stai la Londra. - Tata m-a adus când a murit mama.
Nu ai nimic să îi arăţi verişoarei tale? Condu-o afară.
Nu cred că tatăl meu te place, unchiule.
Cred că m-a considerat nedemn să mă însor cu sora lui.
Ce înseamnă inscripţia aia?
- O scriere blestemată. N-o pot citi. - Eu o pot citi.
Vreau să ştiu de ce e acolo.
Pot să crezi că există un nătâng aşa de mare?
Nu-şi poate citi nici propriul nume.
Aşa te cheamă? Hareton Earnshaw?
Nu ştiai? Şi Hareton e vărul tău.
Ce mai faci?
Tată...
Ghici pe cine am văzut pe drum.
Ellen mi-a spus deja, Catherine.
De ce îmi interzici să vizitez Wuthering Heights?
E pentru că nu-l placi pe domnul Heathcliff?
Nu, nu pentru că nu-l plac pe domnul Heathcliff.
Ci pentru că domnul Heathcliff nu mă place pe mine.
Dar s-a purtat foarte frumos, tată.
Stai jos.
Nu am moştenitor bărbătesc, Catherine.
Sunt sigur că Heathcliff caută
să te deposedeze în vreun fel de moştenirea ta.
Şi în felul acesta să se răzbune pe mine.
E un om diabolic, Catherine.
Face orice să îi doboare pe cei pe care îi urăşte.
Ea poate că ar mai fi trăit încă...
Scumpa mea Catherine...
...de ce nu te-ai întors la mine?
Te aştept în fiecare zi.
Când sunt treaz, numai la tine mă gândesc.
Poate că unchiul Edgar ţi-a interzis să vizitezi Wuthering Heights.
Trebuie să găseşti o cale de a mă vedea din nou.
Viaţa mea a început când ţi-am văzut chipul.
De ce nu te-ai întors la mine?
Catherine...
Am aşteptat aşa de mult.
Acum, semneaz-o...
..."Linton".
- Ţi-e rău? - Nu, sunt mai bine, doar obosit.
Ei bine, vere, sunt aici la ordinele tale.
Arăţi bine, domnişoară Linton!
Domnişoară Linton? Domnişoară Linton!
Tatăl meu e grav bolnav. L-am sfidat să vin aici fiindcă m-ai implorat.
Ce doreşti de la mine?
Casa mea nu e lovită de ciumă. Stai jos şi bea nişte ceai.
Domnişoară Linton...
...îţi dau ceea ce am.
Darul nu e prea valoros, dar nu am altceva de oferit.
E fiul meu, Linton.
Ce tot vorbeşti?
Tata vrea să ne căsătorim.
Ştie că unchiul Edgar nu va accepta, dar îi e frică să nu mor între timp.
Aşa că ne căsătorim diseară, apoi tata va fi stăpân la Grange.
Nu mi-e frică de tine. Dă-mi cheia.
Ajută-mă!
Nimeni nu ştie că eşti aici, Catherine.
Jur, n-o să pleci din casa asta până nu-ţi devin tată.
Singurul tată pe care îl vei avea peste o zi sau două.
Nu ţi-e frică de mine.
Îţi ascunzi bine curajul.
Acum mi-e frică fiindcă dacă rămân, tatăl meu va fi foarte nefericit.
Lasă-mă să plec acasă.
Viaţa lui fericită a încetat când a început a ta.
Te-a blestemat, ca şi mine, că ai venit pe lume.
Dă-i înainte cu plânsul. Cu asta o să te distrezi de-acum încolo.
Domnule Heathcliff, eşti un om crud, dar nu eşti o fiară.
Dacă tatăl meu moare înainte să mă întorc, aş mai putea trăi?
O să-ţi îngenunchez la picioare,
şi n-o să mă ridic până nu te uiţi la mine.
Nu-ţi întoarce privirea. Uită-te.
N-ai iubit pe nimeni în viaţa ta, unchiule, niciodată?
Nu pune mâna pe mine.
Şi mişcă, sau te lovesc cu piciorul.
Cum diavolul îţi trece prin minte să mă linguşeşti?
Te urăsc.
Ellen!
Vă cer şi vă însărcinez pe amândoi,
aşa cum veţi răspunde în Ziua Judecăţii de Apoi
când secretele tuturor inimilor vor fi dezvăluite,
că dacă oricare dintre voi ştie de vreo piedică
pentru care nu puteţi fi uniţi legiuit întru căsătorie,
să mărturisiţi acum.
Fiindcă fiţi convinşi,
că aceia care sunt uniţi altfel decât îngăduie cuvântul Domnului
nu sunt uniţi de Dumnezeu.
Nici căsătoria lor nu e legiuită.
Tată.
Te-am aşteptat să te întorci.
E adevărat că te-ai căsătorit?
Aşa e.
- Eşti fericită? - Da.
Averea ta îi aparţine acum lui Heathcliff.
Spune-mi că eşti în siguranţă, că Linton te va proteja.
Mă va proteja.
Aşa să fie.
Mă duc acum la ea.
Tată...
Nu.
Cum arăta ea?
Cum arăta cine?
Mama mea.
Era o zvârlugă sălbatică de fată.
Ardea prea tare pentru lumea asta.
- Eu sunt ca ea? - O regăsesc mai mult în Hareton.
Am venit să te duc acasă la Wuthering Heights.
Am găsit un nou chiriaş pentru aici şi îmi vreau copiii alături.
Du-te şi pregăteşte-te.
N-am mai fost în camera asta din seara când m-am întors.
L-am pus pe gropar să dea la o parte pământul de pe coşciugul ei.
- Nu ţi-e ruşine să tulburi morţii? - N-am tulburat pe nimeni.
Mi-a adus ceva uşurare când i-am văzut din nou chipul.
Încă e ea aşa cum o ştiu.
Fiul tău a murit.
Cum te simţi?
Cum te simţi, Catherine?
Simt şi văd doar moarte.
- Vino la foc. Probabil ai îngheţat. - Du-te de aici.
Cum îndrăzneşti să mă atingi?
Când mi-aş fi dat viaţa pentru o vorbă bună, când eram prizonieră,
te-ai ţinut la distanţă.
Crezi că o să-ţi accept de-acum înainte prietenia?
Am venit în camera asta doar pentru că mi-e frig.
- Ce este? - Testamentul fiului meu.
Mi-a lăsat mie moşia Grange şi toată averea ta.
Uite unde a semnat. Linton.
Nu are importanţă. Nimic n-are importanţă acum.
Haide. Uite aşa.
E ca un cal de povară, nu-i aşa?
Îşi face treaba, îşi mănâncă mâncarea, doarme.
Visezi vreodată, Hareton?
Am descoperit că sunt bucuroasă.
Că mi-ar plăcea să fii vărul meu.
Hareton, mă auzi?
- Du-te la diavol şi lasă-mă în pace. - Nu vreau. Ascultă-mă.
Mai bine în iad decât să-ţi mai arunc o privire.
Ar trebui să fii prieten cu vara ta.
Prieten? Când mă urăşte?
Când crede că nu merit să îi şterg pantofii?
Nu eu sunt cea care te urăşte, tu mă urăşti.
Mă urăşti la fel de mult ca domnul Heathcliff şi mai mult.
Eşti o mincinoasă!
De ce l-am înfuriat atunci, luându-ţi partea de o sută de ori?
N-am ştiut că mi-ai luat partea.
Doamnă Dean...
...te rog du-i acest dar domnului Hareton Earnshaw
şi spune-i că dacă îl ia, voi veni să-l învăţ să-l citească,
iar dacă refuză, am să mă duc sus şi n-o să-l mai tachinez niciodată.
Spune că mă ierţi.
O să-ţi fie ruşine cu mine în fiecare zi a vieţii tale.
Şi cu atât mai mult cu cât o să mă cunoşti mai bine.
Deci nu vrei să fii prietenul meu?
Domnule Heathcliff, vreau să fac o mică grădină.
Nu vreau niciun fel de grădini aici.
Ce ai cu câţiva metri de pământ, când l-ai luat pe tot al meu?
Pământul tău? N-ai avut niciodată.
- Şi banii mei. - Ajunge.
- Şi banii şi pământul lui Hareton. - Nu vorbi aşa cu el.
Dacă mă loveşti, Hareton o să mă apere, aşa că stai jos.
Să nu îndrăzneşti să-l aţâţi împotriva mea!
Trebuie să înveţi a te feri să mă înfurii aşa de tare,
sau într-o zi chiar că am să te omor.
Întoarce-te şi termină-ţi cina.
Du-te acasă. Ai altă tovărăşie.
Nu ştiu cum suporţi să o părăseşti.
Cum de-l aperi? Te-a jefuit de Wuthering Heights.
Numele tău e deasupra uşii.
Nu are importanţă. Şi dacă ar fi diavolul nu ar avea importanţă.
Tu cum te-ai simţi dacă l-aş vorbi de rău pe tatăl tău?
- Heathcliff nu e tatăl tău. - E tatăl meu adevărat.
Prost sfârşit, nu-i aşa? Vechii mei duşmani nu m-au bătut.
Acum ar fi exact momentul să mă răzbun pe copiii lor.
Aş putea să o fac.
Nu m-ar putea împiedica nimeni.
- Dar la ce folos? - Mănâncă cât e fierbinte.
Pentru Dumnezeu, nu te mai holba aşa.
Întoarce-te.
Spune-mi, suntem singuri?
Heathcliff, n-ai mai avut o Biblie în mână de când erai băieţandru.
Lasă-mă să-l aduc pe pastor.
Se apropie o schimbare ciudată.
Cum adică, o schimbare?
A fost o luptă îndelungată.
Aş vrea să termine.
- Domnul Heathcliff? - Va trebui să aştepţi.
Cine eşti tu?
Lockwood. Noul tău chiriaş de la Grange.
Mă uimeşte că ai ales să hoinăreşti pe furtună.
- Cine diavolul te-a pus acolo? - Diavolul are dreptate.
Ea zicea că umblă pe pământ de 20 de ani.
Catherine Linton, sau Earnshaw sau cum i-o zice.
Chipul ei... Arăta ca...
Nu ar fi trebuit să intri acolo.
Vrei să vii cu mine?
Nu. Ţie am reuşit să-ţi par mai rău decât diavolul.
Împreună, nu le era frică de nimic.
Îl înfruntau pe Satana şi toate legiunile sale.
Şi preţul?
Trei morminte lângă un zid, unde se întâlnesc cimitirul şi mlaştina.
O generaţie pierdută pentru totdeauna.
Edgar, Cathy, Heathcliff.
Fie să doarmă adânc în pământul acela liniştit.
Dar ţăranii jură pe Biblia lor că el încă umblă.
Sincronizarea: "roeduard" pentru varianta "Wuthering.Heights.1992.720p.WEB-DL.DD5.1.H264-FGT"
Mulţumiri traducătorului!