Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Tot nu ştiu de ce sunt aici. Nu puteai să-i faci pur şi simplu să zică da?
Da, puteam, dar eu nu fac aşa ceva.
Şi m-aş aştepta ca tu, dintre toţi oamenii, să înţelegi
sentimentele mele în legătură cu folosirea necorespunzătoare a puterii.
Puterea corupe şi toate chestiile alea. Da, ştiu, Charles.
- Când vei înceta să-mi mai ţii predici? - Când vei începe să asculţi.
Eşti aici pentru că am nevoie de tine.
Nu trebuie să ne întâlnim cu fiecare personal?
Nu. Aceasta e specială.
Ce campus frumos. John, nu crezi?
Da, pliantul e grozav.
Dar cum rămâne cu Jean? Cum rămâne cu boala ei?
- Boală? - John.
Credeţi că fiica dumneavoastră este bolnavă, domnule Grey?
Poate că ar fi cel mai bine să îi vorbim. Singuri.
Desigur.
Jean, poţi să vii jos, dragă?
Vă vom lăsa, atunci.
E foarte nepoliticos să îmi citeşti gândurile, sau
ale domnului Lensherr, fără permisiunea noastră.
Credeai că eşti singura de genul tău, domnişoara?
Noi suntem mutanţi, Jean. Noi suntem ca tine.
Serios? Mă îndoiesc de asta.
Charles.
Îmi place de ea.
Ai mai multă putere decât îţi poţi imagina, Jean.
Întrebarea e, vei fi în stare să controlezi acea putere?
Sau o vei lăsa să te controleze ea pe tine?
Warren? Fiule, e totul în regulă?
- Ce se întâmplă? - Nimic. Vin imediat.
Haide. Stai acolo de peste o oră.
Deschide uşa. Warren.
O secundă!
Deschide uşa.
Warren.
Lasă-mă să intru imediat. Deschide uşa.
Doamne.
- Nu tu. - Tată, îmi pare rău.
X-MEN ULTIMA ÎNFRUNTARE
--- Best Tracker --- --- FDD.RO ---
Într-un viitor nu prea îndepărtat.
Întreaga lume se duce de râpă şi tu vei sta acolo pur şi simplu? Să mergem.
Bobby!
Mersi, Kitty.
- Suntem terminaţi aici. - Da, ştiu. Nu sunt pregătiţi, Storm.
- Logan. - Hai să nu exagerăm.
Ăla a fost ultimul meu trabuc.
Logan.
- Se apropie. - Haide. Să ne mişcăm.
Hei, Omule De Tinichea. Vino încoace.
- Ce-ţi face braţul cu care arunci? - Logan, lucrăm ca o echipă.
Da. Succes cu asta. Aruncă-mă. Acum.
La naiba, Logan, nu face asta.
Ora s-a terminat.
Hei, Colossus. Frumoasă aruncare.
Simulare încheiată.
- Ce-a fost aia? - Şedinţa din camera de antrenament.
- Ştii ce vreau să zic. - Luminează-mă.
Nu poţi schimba regulile. Încerc să îi învăţ ceva.
- Eu i-am învăţat ceva. - A fost un exerciţiu defensiv.
Da, cea mai bună apărare e o apărare bună. Sau e exact pe dos?
- Ăsta nu e un joc, Logan. - Păi, cu siguranţă m-ai păcălit pe mine.
Hei, eu sunt doar un înlocuitor. Dacă ai o problemă vorbeşte cu Scott.
- Scott! - Jean.
Scott. Scott.
Scott.
- Eşti bine? - Sunt în regulă.
Pari să mă eviţi. Ceva e în neregulă.
Nu pot să îmi ating prietenul fără să îl omor. În afară de asta mă simt minunat.
Hei. Nu cred că e drept. Am pus eu vreodată presiune pe tine?
Eşti băiat, Bobby. Mintea îţi stă la un singur lucru.
Te-au căutat. N-ai mai apărut.
Ce-ţi pasă ţie?
Pentru început, a trebuit să îţi acopăr fundu'.
Nu ţi-am cerut să o faci.
Nu, nu ai făcut-o. Profesorul a făcut-o.
- Eu doar treceam pe aici. - Atunci treci, Logan.
Hei, uite.
- Ştiu cum te simţi. Când a murit Jean... - Te rog, nu.
Poate că e vremea să trecem mai departe.
Nu toţi se vindecă la fel de repede ca tine, Logan.
- Domnule secretar. - Da.
- Întâlnirea a început, domnule. - Mulţumesc.
Domnule preşedinte.
Ia loc, Hank.
Cei de la Siguranţa Naţională l-au urmărit pe Magneto.
Am primit semnale de la Lisabona, Geneva, Montreal.
NAVSAT l-a pierdut în timp ce traversa graniţa,
dar ne-am ales totuşi cu un premiu de consolare.
Am prins-o în timp ce intra în FDA.
Ştii pe cine imita? Pe secretarul Trask de aici.
Da, domnule. Poate să facă aşa ceva.
Nu şi de acum încolo. Am prins-o.
Credeţi că închisorile dumneavoastră pot să o ţină pe ea?
Avem nişte închisori noi. Le vom ţine mobile. Vom fi cu un pas înainte.
Unde e Magneto?
Raven?
- Raven, ţi-am pus o întrebare. - Nu răspund pe numele meu de sclav.
Raven Darkholme. Acesta e numele tău adevărat, nu-i aşa?
Sau te-a convins că nu mai ai o familie?
Familia mea a încercat să mă ucidă, pachet de muşchi jalnic ce eşti.
Bine, atunci. Mystique - unde e?
Aici cu noi.
Nu vreau să mă joc cu tine. Vreau răspunsuri.
Nu vrei să te joci cu mine?
Vei înceta ceea ce faci. Spune-mi, unde e Magneto?
Vrei să ştii unde e?
Homo sapiens.
Ştii, capturarea ei doar îl va provoca pe Magneto,
dar să o avem pe ea ne dă ceva avantaje diplomatice.
Din principiu, nu pot negocia cu aceşti oameni.
Credeam că de asta aţi vrut să ne întâlnim, domnule.
Da, aşa e.
- Dar nu de asta m-aţi chemat aici. - Nu. De asta.
E ceea ce a furat de la FDA.
Doamne Dumnezeule.
- E viabil? - Noi credem că e.
Realizaţi ce impact va avea acest lucru asupra comunităţii mutante?
Da. Realizez. Exact de asta avem nevoie de diplomaţia ta acum.
Când o persoană dobândeşte o putere extraordinară,
folosirea sau folosirea incorectă a acelei puteri este totul.
Va fi oare pentru binele suprem sau va fi folosită
pentru scopuri personale sau distructive?
Acum, aceasta e o întrebare pe care cu toţii ar trebui să ne-o punem.
De ce? Pentru că suntem mutanţi.
Pentru fizică, aceasta implică o problemă deosebită.
Când e acceptabil să ne folosim puterea şi când trecem acea linie invizibilă
care ne transformă în tirani asupra semenului nostru om?
Dar Einstein a spus că etica e o grijă exclusiv umană
fără vreo autoritate supraumană în spatele ei.
Din câte ştim noi, Einstein nu a fost un mutant.
Acest studiu de caz mi-a fost trimis mie de
către o colegă, doctorul Moira McTaggert. Jones.
Omul pe care îl vedeţi aici a fost născut fără
vreo funcţie de nivel ridicat a creierului.
Organele sale şi sistemul său nervos funcţionează,
dar nu are o conştiinţă de care să putem vorbi.
Cum ar fi dacă am putea transfera conştiinţa unei persoane,
să zicem a unui tată cu patru copii cu cancer în stadiu terminal,
în corpul acestui om?
Cum am putea decide ce ţine de domeniul comportamentului etic şi ce...
Profesore?
Vom continua asta mâine. Sunteţi liberi.
Prognoza era pentru cer însorit.
Îmi pare rău.
Nu trebuie să am puteri psihice să îmi dau seama că ceva te supără.
Nu înţeleg. Magneto e un fugar,
avem un mutant în cabinet, un preşedinte care ne înţelege... de ce să ne ascundem?
Nu ne ascundem. Dar încă mai avem inamici.
Trebuie să îmi protejez studenţii. Ştii asta.
Da, dar nu putem fi studenţi pentru totdeauna.
Storm, nu te-am mai considerat studentă de ani buni.
De fapt, m-am gândit că poate ai putea să îmi iei locul într-o bună zi.
- Dar Scott e... - Scott e un om schimbat.
A suportat moartea lui Jean atât de greu.
Da, lucrurile stau mai bine în lume,
dar tu, dintre toţi oamenii, ştii cât de repede se poate schimba vremea.
E ceva ce nu ne spui.
Hank?
Ororo. Charles.
Îmi place ce ţi-ai făcut la păr.
Şi mie. Vă mulţumesc că m-aţi primit atât de repede.
Henry, întotdeauna eşti binevenit aici. Faci parte din acest loc.
- Am veşti. - E vorba de Eric?
Nu. Cu toate că am mai progresat pe acel front.
- Mystique a fost de curând capturată. - Cine-i ghemu' de blană?
Hank McCoy. Secretar al Afacerilor cu Mutanţii.
Da, da. Secretarul. Frumos costum.
- Henry, acesta e Logan. El e... - Wolverine.
- Am auzit că eşti un animal... - Uite cine vorbeşte.
Magneto va veni după Mystique.
Nu Magneto e problema. Cel puţin nu problema cea mai stresantă.
O companie farmaceutică importantă a inventat un anticorp mutant.
O cale de a înăbuşi gena X mutantă.
- De a înăbuşi? - Permanent.
Ei o numesc un leac.
E ridicol. Nu poţi vindeca faptul că eşti mutant.
- Ştiinţific vorbind... - Când am devenit noi o boală?
Storm.
O anunţă chiar acum.
Aceşti aşa-zişi mutanţi sunt oameni exact ca noi.
Chinul lor nu e altceva decât o boală,
o corupere a activităţii celulare sănătoase.
Dar stau astăzi aici să vă spun că există speranţă.
Acest loc, odată cea mai faimoasă închisoare din lume,
va fi acum sursa de libertate pentru toţi mutanţii care o aleg.
Doamnelor şi domnilor...
vă prezint cu mândrie răspunsul la mutaţie.
În sfârşit, avem un leac.
Cine ar vrea acest leac? Adică, ce fel de laş l-ar lua doar pentru a se integra?
E oare dovadă de laşitate să te salvezi de la persecuţie?
Nu toţi ne putem adapta cu uşurinţă.
- Nu murdăriţi mobila. - Probabil că guvernul a pregătit asta.
Guvernul nu a avut nimic de-a face cu asta.
Am mai auzit asta.
Băiete, am luptat pentru drepturile mutanţilor înainte ca tu să ai gheare.
- Mi-a spus cumva băiat? - E adevărat? Ne pot vindeca?
Da, Rogue. Se pare că e adevărat.
Nu. Profesore.
Nu ne pot vindeca.
Vrei să ştii de ce? Pentru că nu e nimic de vindecat. Nu e nimic în neregulă cu tine.
Sau cu vreunul din noi, dacă e s-o luăm aşa.
Cum ar trebui noi, ca mutanţi, să răspundem? Uite ce cred eu.
E vorba de organizare. Să ne facem auzite plângerile de către persoanele potrivite.
Trebuie să organizăm un comitet şi să vorbim cu guvernul.
Ei nu înţeleg. Ei nu ştiu ce înseamnă să fii mutant.
Noi trebuie să le arătăm, să-i educăm, să-i anunţăm că suntem aici ca să rămânem.
Oameni buni, trebuie să ascultaţi. Nu ne vor lua în serios...
- Vor să ne extermine. - Acest leac este voluntar.
Nimeni nu vorbeşte despre exterminare.
Nimeni nu vorbeşte vreodată despre ea.
Pur şi simplu o fac.
Şi vă veţi continua vieţile ignorând semnele din jurul vostru.
Şi apoi într-o zi, când aerul va fi statut şi noaptea va fi căzut, vor veni după voi.
Apoi veţi realiza că, în timp ce vorbiţi despre organizare şi comitete,
exterminarea a început deja.
Nu faceţi nicio greşeală, fraţilor. Ei vor vărsa primii sânge.
Ei vor forţa folosirea leacului lor asupra noastră.
Singura întrebare e, vă veţi alătura frăţiei mele şi veţi lupta?
Sau veţi aştepta genocidul inevitabil?
De partea cui veţi fi? A oamenilor?
Sau a noastră?
Vorbeşti destul de dur pentru un tip cu mantie.
Dă-te înapoi.
Dacă eşti atât de mândru că eşti mutant, unde ţi-e semnul?
Am fost marcat o dată, dragă. Lasă-mă să te asigur.
Niciun ac nu-mi va mai atinge pielea vreodată.
Ştii cu cine vorbeşti?
Ştii?
Şi ce poţi tu să faci?
Aşadar ai talente?
Asta şi multe altele Ştiu că poţi controla metalul.
Şi ştiu că sunt 87 de mutanţi aici, niciunul mai mult de a treia clasă.
În afară de voi doi.
Poţi simţi alţi mutanţi şi puterile lor?
Ai putea localiza unul pentru mine?
Dă-mi drumul de aici. Îţi cer să îmi dai drumul.
Ştii cine sunt? Sunt preşedintele Statelor Unite.
Domnule preşedinte.
Taci din gură.
De ce îmi faci asta? Lasă-mă jos. Voi fi o fată cuminte. Lasă-mă jos.
Te rog.
Ţine-o tot aşa. O să îţi dau cu spray la ochi, târfă.
După ce voi ieşi de aici, te voi omorî ei însumi.
Da, sigur.
Secretar McCoy, bun venit în Laboratoarele Worthington.
Mulţumesc, doctore Rao. Nu e un loc uşor accesibil.
E cea mai sigură locaţie pe care am putut să o găsim.
De asta ţinem sursa leacului aici.
El e mutant. Înţelegeţi grijile noastre.
- Suntem de acord cu politica dumneavoastră. - Cât veţi ţine băiatul aici?
Până când vom putea înregistra în totalitate ADN -ul său.
Îl putem copia, dar nu îl putem genera.
Şi puterea lui? Care îi este limita?
Veţi vedea.
Jimmy.
Aş vrea să faci cunoştinţă cu cineva.
Bună, fiule.
- Bună. - Numele meu e Hank McCoy.
Îmi pare rău.
E în regulă.
Ai un dar uimitor. Mulţumesc, Jimmy.
E extraordinar, nu-i aşa?
Da, aşa e.
Scott.
- Mă poţi auzi? Încă sunt aici. Scott. - Încetează.
- Sunt aici. Scott. Scott. - Încetează.
- Scott. Scott. - Încetează.
Am nevoie de tine, Scott. Scott. Scott.
Încetează!
Jean?
Scott.
Cum?
Nu ştiu.
Vreau să îţi văd ochii.
- Da-ţi jos ăştia. - Nu.
Nu.
Ai încredere în mine. O pot controla acum.
Deschide-i. Nu mă poţi răni.
- Ce s-a întâmplat? - Habar nu am.
- Profesore, eşti bine? - Duceţi-vă la Lacul Alkali.
- Nu vrei să fii aici, nu-i aşa? - Dar tu?
Nu pot să văd nimic.
Pot să rezolv eu asta.
Ce...
Logan!
E în viaţă.
Jean.
Simpla cantitate de apă care s-a prăbuşit peste Jean ar fi trebuit să o strivească.
Singura explicaţie a supravieţuirii lui Jean
e că puterile ei au învelit-o într-un cocon de energie telekinetică.
Va fi bine?
Jean Grey e singurul mutant de clasă cinci pe care
l-am întâlnit vreodată, potenţialul ei fiind nelimitat.
Mutaţia ei e situată în partea inconştientă a minţii ei şi în asta constă şi pericolul.
Când era fată, am creat o serie de bariere psihice
pentru a-i izola puterile de mintea conştientă.
- Jean a dezvoltat o dublă personalitate. - Ce?
Jean cea conştientă, ale cărei puteri erau tot timpul sub control şi partea latentă.
O personalitate care, în timpul şedinţelor noastre, a ajuns să se numească Phoenix.
O creatură pur instinctuală, plină de dorinţă şi bucurie şi furie.
- Ştia toate astea? - E neclar cât de multe ştia.
Mult mai critic e dacă femeia din faţa noastră e Jean Grey cea pe care o ştim noi,
sau Phoenixul care se zbate cu furie să se elibereze.
- Mie îmi pare paşnică. - Eu o ţin aşa.
Încerc să refac barierele psihice şi să închid bestia în cuşcă din nou.
Ce i-ai făcut?
- Trebuie să înţelegi... - Vorbeşti de mintea unei persoane.
- Trebuie să fie controlată. - Controlată?
Uneori, când prinzi bestia în cuşcă, bestia se înfurie.
Nu ai idee. Nu ai idee de ce e în stare.
Nu, profesore. Eu nu aveam idee de ce eşti tu în stare.
Am avut de făcut o alegere cumplită. Am ales varianta cea mai puţin rea.
Mie mi se pare că Jean nu a avut deloc de ales.
Nu trebuie să mă explic, mai ales ţie.
Istoria va fi scrisă aici, astăzi. Pentru prima oară,
aşa-zisul leac mutant va fi disponibil publicului larg.
Reacţiile nu au întârziat să apară cu mutanţi de ambele părţi ale liniei.
Unii sunt disperaţi după acest leac în timp
ce alţii sunt jigniţi de simpla idee a unuia.
Va fi secretarul McCoy o problemă?
Greu de zis. Viziunile sale politice par
într-un fel apropiate problemelor sale personale.
Scuzaţi-mă, domnule. Fiul dumneavoastră a sosit.
Bun. Adu-l înăuntru.
Sunteţi sigur că vreţi să începeţi cu el?
Cred că e important. Da.
- Bună, Warren. - Ce mai faci, fiule?
- Ai dormit bine? - Da.
Să ştii că sunt mândru de tine că faci asta.
Totul va fi bine. Promit.
Eşti gata?
Transformarea poate fi puţin supărătoare.
- Tată, putem discuta asta puţin? - Am vorbit despre asta, fiule.
Totul se va termina în curând.
- Totul va fi bine. - Stai. Nu pot să fac asta.
Warren, calmează-te.
- Nu pot să fac asta. - Ba da, poţi.
Nu pot să fac asta.
Doar relaxează-te, fiule. Uşurel, calmează-te.
Îţi promit că va fi bine. Warren, relaxează-te.
Tată.
Warren, e o viaţă mai bună.
- E ceea ce dorim cu toţii. - Nu.
E ceea ce vrei tu.
Warren, nu!
Ţi-am zis eu.
Era şi timpul.
Am fost ocupat. Ai găsit ceea ce căutai?
Sursa leacului e un mutant. Un copil din Laboratoarele Worthington.
Fără el, nu au nimic.
Citeşte lista cu invitaţi.
"Celula 41205. James Madrox."
Acesta e jefuit şapte bănci.
- În acelaşi timp. - Mi-ar fi de folos un om cu talentul tău.
- Intru. - Bun venit în Frăţie.
- Atenţie cu acesta. - "Cain Marko. Izolare."
Ia uită-te la ăsta. "Prizonierul trebuie ţinut singur tot timpul."
"Dacă îşi creează vreo inerţie de mişcare, niciun obiect nu-l poate opri."
Cât de fascinant.
- Cum te numeşti? - Juggernaut - Forţă Implacabilă.
- Nu-mi imaginez de ce. - O să-mi dai drumul? Am nevoie la baie.
- Faină casca. - Îmi ţine faţa frumuşică.
Cred că va fi un ajutor bun pentru armata noastră.
Nu.
M-ai salvat.
Eric.
Îmi pare rău, draga mea.
Nu mai eşti una dintre noi.
Ce păcat. Era atât de frumoasă.
Crezi că va conta dacă îţi dai demisia? Asta nu e o cale de a influenţa politica.
Politica se face fără mine, domnule preşedinte.
Decizia de a transforma leacul într-o armă a fost luată fără mine.
Ce s-a întâmplat cu acel convoi e impardonabil. Dar faptele tale...
Acela a fost un incident izolat. Trebuie să
înţelegi că acei mutanţi erau o ameninţare reală.
Ai început măcar să te gândeşti cât de alunecoasă e panta pe care stai acum?
Da.
Şi îmi fac griji pentru cum supravieţuieşte democraţia
când un singur om poate muta oraşe cu puterea minţii.
La fel şi eu.
Tu şi cu mine ştim că situaţia doar se va înrăutăţi.
Cu atât mai mult trebuie să fiu acolo unde îmi este locul.
Jean.
- Bună, Logan. - Bine ai venit înapoi.
Înapoi unde ne-am întâlnit întâia oară. Doar
că tu erai în locul meu şi eu eram în locul tău.
Eşti bine?
Da.
Mai mult decât bine.
Logan, mă faci să înroşesc.
- Îmi citeşti gândurile? - Nu e nevoie.
E în regulă.
- Aşteaptă. - Nu.
Jean.
- Asta nu eşti tu. - Ba da, eu sunt.
Nu. Poate că ar trebui să o iei mai uşor.
Profesorul a spus că s-ar putea să fii diferită.
Ştie el, nu-i aşa?
Ce? Crezi că nu e şi în mintea ta?
Uită-te la tine, Logan. Te-a îmblânzit.
Unde e Scott?
Jean?
- Unde sunt? - Eşti în conac.
Trebuie să-mi spui ce s-a întâmplat cu Scott.
Jean, spune-mi ce s-a întâmplat cu el.
Dumnezeule.
Uită-te la mine.
Rămâi cu mine. Vorbeşte-mi.
- Uită-te la mine. Uită-te la mine. - Nu.
Concentrează-te. Concentrează-te, Jean.
Ucide-mă.
- Ce? - Ucide-mă înainte să mai omor pe altcineva.
- Nu spune asta. - Te rog.
- Încetează. - Ucide-mă.
Încetează. Uită-te la mine. Uită-te la mine. Jean.
Va fi în regulă. Te putem ajuta.
Hei. Profesorul poate ajuta. O repară el.
Nu vreau să o repare.
Voluntar? Ei pun leacul într-o armă.
Ţi-am spus eu că ei vor vărsa primii sânge.
- Atunci ce facem? - Ce facem?
Folosim această armă drept paratrăsnet pentru
a alătura nenumăraţi alţii cauzei noastre.
Vino. Avem de construit o armată.
Am prins ceva.
O forţă electromagnetică. E imensă.
E un mutant.
Clasa cinci. Mai puternic decât orice am simţi eu vreodată.
Mai puternic decât tine.
Unde e ea?
Logan.
- Jean. Jean. - Ce s-a întâmplat?
Ce ai făcut?
- Cred că l-a ucis pe Scott. - Ce?
- Nu e posibil aşa ceva. - Te-am avertizat.
A părăsit conacul, dar încearcă să îmi blocheze gândurile. E puternică.
Ar putea fi prea târziu.
- Aşteaptă-mă aici. - Ce?
Trebuie să o văd pe Jean singur.
Ai avut dreptate, Charles.
- Acesta e special. - Ce naiba cauţi aici?
Acelaşi lucru ca şi profesorul. Vizitez un vechi prieten.
- Nu vreau probleme aici. - Nici eu.
Aşadar, intrăm?
Am venit ca să o duc pe Jean acasă. Nu te băga.
- La fel ca pe vremuri, nu? - Are nevoie de ajutor. Jean nu e bine.
Ciudat, vorbeşti exact ca părinţii ei.
Nimeni nu intră.
- Ştiam că vei veni. - Desigur. Am venit să te duc acasă.
- Eu nu am casă. - Ba da, ai. Ai o casă şi o familie.
Ştii bine că el crede că puterea ta e prea mare ca să o poţi controla.
Nu cred că jocurile minţii vor mai funcţiona, Charles.
- Deci vrei să mă controlezi? - El vrea.
Nu. Eu vreau să te ajut.
Să mă ajuţi? Ce e în neregulă cu mine?
- Absolut nimic. - Eric, încetează.
Nu, Charles, nu şi de data asta. Întotdeauna ai reprimat-o.
E pentru binele tău, Jean.
Stai departe de minte mea.
- Intru. - Profesorul a spus că se ocupă el de asta.
Uită-te la mine, Jean. Te pot ajuta, uită-te la mine.
Ieşi din capul meu.
- Poate că ar trebui să o asculţi, Charles. - Crede-mă. Eşti un pericol pentru toţi.
Dar eu te pot ajuta.
Eu cred că tu vrei să-i administrezi leacul.
Uită-te la Scott. L-ai ucis pe bărbatul pe care
îl iubeai pentru că nu îţi puteai controla puterea.
Nu! Încetează!
Asta e.
Jean, lasă-mă să intru.
Nu, Jean.
Jean!
Nu-l lăsa să te controleze.
Charles.
Draga mea. Vino cu mine.
Nu.
Doamne!
Trăim într-o eră a întunericului.
O lume plină de frică, ură şi intoleranţă.
Dar în fiecare eră, sunt cei care luptă împotriva ei.
Charles Xavier a fost născut într-o lume divizată.
O lume pe care a încercat să o vindece.
O misiune pe care nu a văzut-o niciodată îndeplinită.
Pare a fi destinul oamenilor măreţi să-şi vadă scopurile neîndeplinite.
Charles era mai mult decât un lider, mai mult decât un învăţător. Era un prieten.
Când ne era teamă, el ne dădea putere.
Şi când eram singuri, el ne dădea o familie.
Se poate să se fi dus, dar învăţăturile sale dăinuiesc prin noi, studenţii săi.
Oriunde ne-am duce, trebuie să purtăm cu noi viziunea sa.
Şi aceea este o viziune a unei lumi unite.
Kitty.
Bobby.
- Sunteţi bine? - Da.
Doar că... Xavier a venit la casa mea.
El a fost cel care m-a convins să vin aici.
Da, şi pe mine.
- Cu toţii simţim la fel, să ştiţi. - Nu, Bobby, nu e aşa.
Tu o ai pe Rogue, iar eu o am...
Ştii, pur şi simplu mi-e dor de casă.
Prima zăpadă şi toate alea.
Kitty, scoală-te. Vino cu mine.
Storm ne-a spus să rămânem în camerele noastre.
Nu-ţi face griji, nu vom fi prinşi.
Adică, poţi să umbli prin pereţi, ştii.
Haide.
Şi locul acesta poate fi acasă.
Mulţumesc pentru asta, Bobby.
Ai nevoie să te duc undeva, puştoaico?
Nu.
Unde te duci?
Nu ştii cum e să îţi fie teamă de
puterile tale, să-ţi fie frică să te apropii de cineva.
Ba da, ştiu.
Vreau să pot atinge oamenii, Logan.
O îmbrăţişare. O strângere de mână.
Un sărut.
Sper că nu faci asta pentru vreun băiat.
Uite, dacă vrei să pleci, atunci pleacă.
Numai să fii sigură că e ceea ce vrei.
N-ar trebui să-mi spui să rămân?
Să mă duc sus şi să despachetez?
Nu sunt tatăl tău. Sunt prietenul tău.
Doar gândeşte-te la ceea ce ţi-am zis, Rogue.
Marie.
Îţi aminteşti când ne-am întâlnit prima oară?
Ştii ce am văzut când m-am uitat la tine?
Am văzut următoarea etapă în evoluţie pe
care atât eu cât şi Charles visam să o găsim.
Şi mi-am zis, "De ce ar vrea Charles să o
transforme pe această zeiţă într-o muritoare?"
Eu pot manipula metalul în asta,
dar tu, tu poţi face orice.
Orice îţi trece prin cap.
Jean.
Destul.
Vorbeşti exact ca el.
Jean, el voia să te reprime.
- Tu ce vrei? - Eu vreau să fii ceea ce eşti.
Aşa cum a vrut natura.
Acel leac ne este menit nouă tuturor. Dacă vrem libertate, trebuie să luptăm pentru ea.
Şi acea luptă începe acum.
Ea n-ar trebui să fie aici cu noi.
- Puterea ei este în totalitate instabilă. - Doar că în mâinile care nu trebuie.
- Şi tu ai încredere în ea? E una din ei. - La fel ai fost şi tu odată.
M-am ales cu tine. L-aş fi omorât pe profesor dacă mi-ai fi acordat şansa.
Charles Xavier a făcut mai multe pentru mutanţi decât vei şti tu vreodată.
Singurul meu cel mai mare regret e că a trebuit
să moară pentru ca visul nostru să trăiască.
Şi acum ce? Ce facem?
Xavier a fondat o şcoală. Poate că e cel mai bine să se termine cu el.
Le vom spune studenţilor să se duc acasă.
Cei mai mulţi dintre noi nu au unde să se ducă.
Nu-mi vine să cred asta. Nu-mi vine să cred că nu vom lupta pentru această şcoală.
Îmi pare rău. Ştiu că este un moment prost.
Mi s-a spus că acesta e un loc sigur pentru mutanţi.
A fost, fiule.
Şi încă e. Îţi vom găsi o cameră.
Hank, spune-le tuturor studenţilor că şcoala rămâne deschisă.
Rogue.
Hei, Rogue.
- Hei, Pete. Ai văzut-o pe Rogue? - Da, a plecat.
Logan.
- Logan. - Jean?
Logan. Unde sunt? Logan.
Logan. Logan.
- Logan. - Încetează.
Logan. Logan. Logan.
- Unde te duci? - Unde crezi?
- A plecat, Logan. Nu se mai întoarce. - Nu ştii asta.
Ea l-a ucis pe profesor.
Nu a fost Jean. Jean pe car o ştiu e încă acolo.
Ascultă, de ce nu poţi vedea adevărul?
- De ce nu poţi doar să uiţi dea? - Pentru că... pentru că...
Pentru că o iubeşti.
Ea a ales. Acum e vremea să alegem noi.
Aşa că dacă eşti cu noi, atunci fii cu noi.
Nu avem nevoie de un leac! Nu avem nevoie de un leac!
Îţi iei leacul ca să te poţi întoarce acasă la mămica şi tăticu'?
Caut pe cineva.
Înţeleg. Iubita ta.
M-am gândit că vrea leacul. E jalnică.
Haide, Iceman.
Fă o mişcare.
Acelaşi vechi Bobby. Încă îţi este teamă de o bătaie.
Atacul de azi a fost doar prima noastră salvă.
Atâta timp cât există leacul, războiul nostru se va manifesta violent.
Oraşele voastre nu vor fi în siguranţă. Străzile
voastre nu vor fi în siguranţă. Voi nu veţi în siguranţă.
Şi semenilor mei mutanţi, vă fac această ofertă...
Alăturaţi-vă nouă sau nu ne staţi în cale.
Deja s-a vărsat destul sânge de mutant.
Încercăm să le dăm de urma domnule. Muncim din greu.
- Nu-l putem lăsa să facă asta. - Ştiţi că sunt de acord, domnule.
Aceasta este acum o problemă de siguranţă naţională.
Asediaţi şi securizaţi Laboratoarele Worthington.
Vreau trupe înarmate cu arme cu leac trimise imediat.
Şi Trask, trebuie să-l găseşti pe Magneto şi să-l opreşti prin orice căi posibile.
Magneto vrea un război. Îi vom da unul.
Să mergem. Mişcă.
Predaţi vechile arme. Predaţi tot metalul.
Baionete, încărcătoare, etichete metalice.
Ridicaţi-vă armele din plastic. Ridicaţi-vă încărcătorul cu leac.
Fără niciun pic de metal.
N-avem nevoie de un leac! N-avem nevoie de un leac!
Ei doresc să ne vindece. Dar eu vă spun că noi suntem leacul.
Leacul pentru acea condiţie infirmă, imperfectă numita homo sapiens.
Ei au armele lor.
Noi le avem pe ale noastre.
Vom lovi cu o răzbunare şi ură pe care lumea nu le-a mai văzut.
Şi dacă vreun mutant ne stă în cale, vom folosi această otravă împotriva lui.
Vom merge pe Insula Alcatraz,
vom prelua controlul asupra leacului
şi îi vom distruge sursa.
Şi apoi nimic nu mă va mai putea opri.
Jean.
Recunosc mirosul adamantiumului tău de la o distanţă de o milă.
- N-am venit aici ca să mă lupt cu tine. - Deştept băiat.
- Am venit pentru Jean. - Crezi că o ţin împotriva voinţei sale?
- E aici pentru că vrea să fie. - Nu ştii cu ce ai de-a face.
Ştiu foarte bine. Am văzut ce i-a făcut lui Charles.
Şi ai stat acolo şi l-ai lăsat să moară?
- Nu plec de aici fără ea. - Ba da.
Bine.
Două minute până la întâlnire, domnule preşedinte.
Avem imagini din satelit cu baza de operaţiuni a lui Magneto.
- Cum l-am găsit? - Ne-a dat tot ce ne doream.
Iadul nu a avut atâta furie ca o femeie batjocorită.
Ne apropiem de ţintă.
Stabiliţi o incursiune de 360 de grade.
Aici Liderul Echipei către Bravo Unu. Avem acordul să mergem.
Bine, trimite-i.
Bine.
Staţi pe loc, mutanţilor! Ridicaţi mâinile sus! Mâinile sus!
Bine. Mă predau.
Îmi pare rău, domnule secretar, a fost o capcană.
Dacă nu e acolo, atunci unde naiba e?
Laboratoarele Worthington. Se sfârşeşte unde a început.
- Eşti sigur că băiatul e încă înăuntru? - 100°%.
Şi cum ar trebui noi să ajungem acolo? Pentru că eu nu ştiu să înot.
Lasă asta în seama mea.
Storm. Storm.
Ce faci aici?
Am nevoie de ajutor.
- Ai găsit-o. - Da. E cu Magneto.
- Unde sunt? - Au plecat. Ştiu unde se duc.
- Spui că l-ai văzut pe Magneto? - Trebuie să mergem. Vor ataca Alcatraz-ul.
- Sunt trupe staţionate pe acea insulă. - Nu destule încât să-l oprească.
Hai să ne îmbrăcăm.
Greu de crezut că asta îmi venea odată.
Dacă Magneto pune mâna pe acel leac, nu îl mai putem opri.
- Poţi estima câţi oameni are? - O armată. Şi Jean.
- Puterile lui au limite, ale ei nu. - Noi suntem doar şase, Logan.
Da. Suntem întrecuţi numeric.
Nu te voi minţi.
Dar l-am pierdut pe Scott.
L-am pierdut pe profesor.
Dacă nu luptăm acum, tot ce au reprezentat ei va muri cu ei.
Nu voi lăsa să se întâmple aşa ceva.
Voi veţi lăsa?
Atunci luptăm împreună.
Oameni-X.
Cu toţii.
Am intrat.
Să mergem.
- Sunt pregătiţi. - Da, ştiu.
Dar tu eşti pregătit să faci ceea ce trebuie să faci când va veni vremea?
Tată, ce se întâmplă?
E un cutremur.
Suntem blocaţi.
Charles a vrut întotdeauna să construiască poduri.
Dumnezeule.
Înapoi! Adăpostiţi-vă! Retrageţi-vă!
Băiatul e în parte de sud-est a clădirii.
- Bine, atunci. - Să-l doborâm!
La şah, pionii sunt primii care se duc.
Oamenii şi armele lor.
Plastic. Au învăţat.
De asta se duc pionii primii.
Ţintiţi podul.
Foc!
Arclight, foloseşte-ţi undele de şoc. Ţinteşte armele acelea.
- Stelele şi jartierele mele. - Intră pe modul invizibil.
Cum rămâne cu avioane? Tancuri?
Împotriva lui Magneto? Le va întoarce pe dos.
- Unde sunt trupele noastre terestre? - La 30 de minute distanţă.
Atunci Dumnezeu să ne ajute.
Vin după el.
Să nu mai faci aşa ceva niciodată.
Voi, acoperiţi usa!
Toată lumea să se adune! Şi ţineţi linia!
Trădători ai propriei lor cauze.
Termină-i!
Nu încă.
Du-te înăuntru şi ia-l pe băiat. Şi omoară-l.
Cu plăcere.
Stai aşa!
Se duce după băiat!
Nu şi dacă ajung eu mai întâi acolo.
Kitty!
Haide.
Fă să-ţi crească alea la loc.
Nu ştii cine sunt eu?
Eu sunt Juggernaut, târfă.
Te duci undeva?
Tu eşti cel care a inventat leacul, nu-i aşa?
Da, eu sunt.
Fetelor.
Nu. Nu o face. Nu-i face rău.
- Nu. Nu-i face rău. - Dă-mi drumul. Nu am făcut nimic.
Calmează-te. Calmează-te.
Totul va fi în regulă.
- Credeam că eşti un diplomat. - Aşa cum a zis Churchill, "Vine o vreme..."
Înţelegi tu.
Nu. Te rog, nu, nu, nu o face.
Nu.
Nu, nu-ţi face griji. Sunt aici ca să te ajut. Te voi scoate de aici.
Pe aici.
- Dumnezeule, ce se întâmplă? - Puterile tale nu au efect asupra mea.
- Stai aproape, bine? - Bine.
Sunt omul nepotrivit cu care să se joace de-a v-aţi ascunselea.
Cine se ascunde, nătăfleţule?
Nu. Nu.
Nu.
Te rog, nu face asta. Eu am vrut doar să vă ajut.
Arătăm noi de parcă am avea nevoie de ajutorul tău?
E timpul să terminăm acest război.
Adăpostiţi-vă.
La o parte.
- Să mergem, să mergem. - Mişcaţi-vă.
Haideţi! Haideţi! Haideţi!
Lucrăm în echipă.
Cea mai bună apărare e o apărare bună.
Bobby, crezi că îl poţi doborî pe vechiul tău prieten?
Dă-i drumul.
Storm, vom avea nevoie de ceva acoperire.
Sigur.
Te-ai implicat până peste cap, Bobby.
Poate că ar trebui să te întorci la şcoală.
Nu trebuia să fi plecat niciodată.
Asta e.
Hei.
Fă-o o lovitură.
Nu te înveţi niciodată, nu-i aşa?
De fapt, ba da.
Eu...
Unul din ei?
Asta vor pentru noi toţi.
S-a terminat, Jean.
S-a terminat.
Nu! Nu trageţi!
Nu!
Toată lumea să plece de acolo!
Bobby!
Ce-am făcut?
Sunt singurul care o poate opri. Duceţi-i pe toţi în siguranţă.
Haideţi.
Jean!
Ştiu că mai eşti acolo!
Ai muri pentru ei?
Nu, nu pentru ei.
Pentru tine.
Salvează-mă.
Te iubesc.
Te-ai întors.
Îmi pare rău.
A trebuit.
- Nu e ceea ce îmi doream. - Ştiu.
E ceea ce vreau.
Hei.
Îmi pare bine să te văd, amice.
Cu ajutorul unei naţiuni recunoscătoare
vi-l prezint pe noul nostru ambasador la Naţiunile Unite
şi reprezentantul în faţa lumii a tuturor cetăţenilor Statelor Unite,
oameni şi mutanţi deopotrivă,
doctorul Hank McCoy.
Bravo, ghem de blană.
'Neaţa.
Bună, Moira.
Charles.
Best watched using Open Subtitles MKV Player