La naiba.
E cineva?
E cineva acolo?
S-o ia naiba.
Nu poţi vorbi acum.
Nici nu poţi respira.
N-ar trebui să înjuri, tânără doamnă.
Nu blestema dacă nu vrei să fii blestemată.
E un păcat, să ştii.
Blestematul.
Îţi cunoşti păcatul, Ella?
Haide, respiră.
De unde ştii cum mă cheamă?
Ştiu multe lucruri.
Vrei să auzi ceva foarte interesant?
E despre nenorocitul de taică-tu!
Traducerea şi adaptarea alpo
Sincronizarea: tatae79
Coşmarurile naibii.
Visele violente s-au deranjante
sunt încercări ale minţii de a elibera presiunile
gândurilor şi fricilor zilnice.
Pe măsură ce înveţi să meditezi,
vei descoperi că mintea ta e foarte dificil de redus la tăcere.
Dacă încerci să-ţi opreşti gândurile
sau să le împiedici să-ţi intre în minte,
vei crea un conflict când
încerci să ajungi la liniş...
Te vrea cineva.
Cine?
N-am nicio idee.
Sunt atât de trează.
Trebuie să intri în piscină.
Scuză-mă.
Josh e un idiot.
Nu te contrazic.
O iei pe Ella azi?
O s-o iau pe Ella oricând, de oriunde.
Mulţumesc.
Şi mâine. Lucrez.
Mă gândeam să vin să te văd.
Serios?
Bine. Grozav.
O întreb pe Lena.
Bine.
Bătrâne.
Protecţie solară.
Pa.
Doamne, este...
E atât...
Asta e o situaţie
care nu poate dura.
1! 2!
3. 4. 5.
6. 7.
8, 9, 10!
Unde ar putea fi?
Iată-te!
Bine. A fost bine.
Şi tu eşti...
tatăl ei?
Soţul.
Nu e nimic pe listă
şi e un platou închis.
Sunt soţul ei.
E un platou închis.
Sunt soţul ei.
Se filmează!
- Se filmează!
Sunt la un metru de tine.
Da. Se filmează.
Da, bine.
Doamne.
- Tăiaţi! - Şi tăiaţi!
- Am latte-ul ei. - Da, intră.
Am latte-ul ei. - Da, intră.
Este.. - Ce faci?
- Eşti bine? - Da, trăiesc visul.
Poate ai putea întreba pe cineva dacă ea...
Din nou! - Din nou! Imediat!
Se filmează!
Bine.
- Şi tăiaţi! - Tăiaţi!
Te întorci spre ea!
Ce naiba înseamnă asta?
Bine, îmi pare rău, bine?
O să dau un apel prin radio. Da?
Cum te numeai?
Theo Conroy.
Da, am un Theo... Conroy.
Da, Theo Conroy a venit s-o vadă pe Susie.
Am făcut. - Aşa e. M-ai făcut.
A fost excelent. A fost chiar bun.
- Mulţumesc. - Deci 6 dimineaţă mâine.
- Da. - Şi ţi-am trimis scenariul, deci...
E drăguţ. Mulţumeşte.
- Bine, ne vedem mai târziu. - Pe mai târziu.
Iată-te.
- Bună. - Bună.
Îmi pare rău pentru scena aia.
A fost prea mult, nu?
A părut aproape porno.
Josh e un pervers.
Mi-a servit toată treaba cum orgasmul femeii
nu e niciodată reprezentat în filmul american..
Cred că voia să mă vadă goală.
Cred că a filmat minunat, totuşi.
Ce?
Deci tipul, ştii, care m-a oprit,
cel cu staţia walkie-talkie...
Doamne, îmi pare rău. Sigur...
l-am spus că vii.
Nu, nu e asta.
M-a recunoscut.
Îmi pare rău. E nasol.
Ar trebui să fiu obişnuit cu asta până acum.
Cred că eşti periculos.
N-ar trebui să-ţi placă.
N-ar trebui să fac multe.
Vrei să mai ai în maşină?
Doamne, e atât de bine să nu mimez.
Am urât să fiu aici azi.
Am uitat că era azi.
Să aud asta a fost ca un cuţit în creier.
Pare atât de rău.
Dacă nu te iau de aici pentru o vreme,
cred că o să înnebunesc.
Să mergem.
- Unde? - Oriunde.
Departe de aici.
Am câteva săptămâni
înainte să încep filmările la Londra.
Bine. Acolo, vom merge devreme.
Luăm o casă la ţară, doar tu cu mine şi Ella.
E atât de bine când suntem doar noi trei.
Da, bine.
Da.
Cred că ai terminat.
Îmi pare rău.
Sunt lacomă.
N-o să mai fac părţile astea.
Nu e realistic.
Eşti bogat şi retras. O să trăiesc de pe urma ta.
Nu vorbeşti serios.
Mă prefac. E slujba mea.
Lucrez la treaba cu gelozia.
Serios.
Scriu în jurnal. Meditez.
Fac aplicaţia.
Te iubesc atât de mult.
Atunci pleacă cu mine.
- La stânga. - Nu e adevărat.
Dragă, cred că la stânga.
Dacă mai aveam dreptate,
l-aş fi lovit pe tipul ăla.
Te descurci grozav.
Vrei să conduci?
Nu, vorbesc serios.
Da, la fel şi eu.
- Te rog, condu. - Sunt prea bătrân să-mi sucesc creierul.
Te descurci.
Taţi, fiindcă eşti bătrân, o să mori înaintea lui mami, nu?
Nu sunt chiar atât de bătrân.
Dar vei muri primul, nu?
Nu dacă pot face ceva.
Chestia e că, dragă,
nimeni nu ştie cu adevărat când va muri cineva.
Nu contează cât de bătrân eşti.
De ce trebuie să murim?
Fiindcă nu supravieţuieşti vieţii.
Serios? Asta ai născocit?
Îmi pare rău.
Rahat.
Îmi place latura ta întunecată, dar are şase ani.
Am înţeles.
Îi poţi spune despre Rai data viitoare?
Nu poţi vinde ce nu crezi.
Eu o fac tot timpul.
Dragă, e o poartă pentru oi.
Destul de tare!
Nostim.
Te urăsc.
E noua noastră casă?
E atât de frumos!
Îmi place!
Măcar odată realitatea e mai bună decât pozele online.
Nu e nasoală.
Pare mai mare înăuntru.
Doamne.
Mult mai mare.
Îmi place.
Fără semnal, totuşi.
Ei bine...
Doamne.
Aşteaptă.
Ce? - Ascultă.
Liniştea.
Nu mai e.
Ceva acolo jos? - O linie.
Nu. Nu mai e.
Grozav.
Design ciudat.
Poate la etaj e mai bine.
Îmi pare rău pentru obsesie.
Mă sună pentru programul pentru Londra.
Nicio problemă.
Chiar au scăpat de orice lucru personal.
Au dat jos şi pozele.
Membrii altor familii sunt deprimanţi.
Şi înfricoşători.
Şi un salt.
Sar.
Treci aici!
Nu ţi-am oferit un răspuns foarte bun la întrebarea ta de mai devreme, nu?
Nu, Baba. A fost foarte dezamăgitor.
Bine, uite care e treaba.
Nu plănuiesc să mor mult timp de acum încolo,
dar când o să mor şi când mama o să moară
şi când o să mori şi tu,
o să fim cu toţii împreună din nou.
În Rai.
Eşti sigur?
Asta se spune.
Toată lumea ajunge în Rai?
Doamne, Ella,
trebuie să vii aici.
Patul tău e de mărimea Connecticutului.
Ce?!
Mamă, lasă-mă să văd.
Vreau să sar pe el!
Doamne, îmi plase!
E uimitor!
Ella.
Trebuie să mergi la culcare, dragă.
Dar era o umbră pe perete.
Ştiu că e distractiv, dar e timpul pentru somn.
Bine. Haide. Treci jos.
Până jos.
Ia-l pe Bunny.
Bine.
Noapte bună.
Poţi să stingi luminile, te rog?
De tot? - Da.
- Eşti sigură? - Da.
Bine.
- Noapte bună, scumpo. - Noapte bună, Baba.
Dragă, cum se numeşte proprietarul?
Stetler sau Statler.
Ai vorbit cu el?
Nu, doar pe e-mail. Am numărul lui. De ce?
Termostatul e stricat la parter.
O să fie rece la noapte.
- La etaj e bine? - Da.
Îi poţi suna mâine?
Poţi tu?
Da, adică, aş putea,
dar ai rezervat pe numele tău, da?
Da, desigur că da.
Îmi pare rău.
Ştiu că sunt o durere de cap.
Nimeni nu te cunoaşte aici.
Ai fi surprinsă.
Bine.
Nu vreau să am de-a face cu toată ciudăţenia.
Bine, înţeleg.
Trebuie să-ţi spun ceva.
Am descărcat tot sezonul 3 înainte să plecăm.
Te ador.
Putem să vedem recapitularea mai întâi?
Ţi-am refuzat eu vreodată recapitularea?
O să închid jos.
Aşa să faci.
Bună, dragă.
Cât am spus?
Nimic. Complet inofensiv.
Cred că asta rămâne aprinsă.
Iisuse. Ai destule întrerupătoare?
În episoadele anterioare din Ameninţare Credibilă...
Deci, după cum se pare,
e un hol întreg sub scări.
Serios?
Haide, nu poţi să dormi deja.
Dragă.
E în regulă.
Eşti bine? Ce se petrece?
Am avut cel mai rău vis.
Da? Deja?
Ce ai păţit?
Opream luminile.
Cât de mult?
Adormitule, am plecat la o plimbare!
Un aspect important
al muncii tale din program jurnalul tău zilnic.
Ia-ţi o clipă şi evaluează cu claritate
starea fizică şi emoţională
folosind descrierea dintr-un cuvânt.
Bine.
Bine. Ai grijă.
Ştii ce?
Te rog nu te duce prea sus.
Cum mă simt?
Ce simt?
Poţi să cobori, te rog?
Ella, e prea sus.
Ella.
Ella, te rog să nu mă ignori.
De ce îl urăşte lumea pe tata atât de mult?
Ce?
De ce-l urăsc?
De ce spui asta?
Fiindcă o fac.
Coboară, te rog.
V-am auzit discutând.
Ai tras cu urechea.
Coboară, te rog.
Pariez că pot sta în picioare.
- Nu. - O fac.
Nu sta în picioare, te rog.
O fac. Uite. - Ella.
Eşti bine?
Ella, eşti sigură că eşti bine?
Da.
De ce oamenii îl urăsc Baba atât de mult?
Ştii că... tatăl tău
a fost căsătorit înainte să ne cunoaştem, da?
Soţia lui se numea Caroline.
Şi a murit?
Chestia e că..
chestia e cum a murit.
A murit în cadă?
Da, s-a înecat în cadă.
De ce nu s-a ridicat?
N-a putut.
De ce nu?
Ar trebui să ne întoarcem?
Nu.
N-a putut să se trezească fiindcă dormea.
Nu are sens.
Uneori adulţii iau medicamente.
Uneori iau prea multe medicamente
sau iau medicamente greşite,
genul pe care n-ar trebui să le ia deloc.
Şi dacă o fac,
Pot adormi atât de puternic încât nu se pot trezi.
Când se termină!
Deci, tata a venit acasă într-o zi
şi ea era în cadă.
Şi...
deja murise.
Nu mai putea face nimic. A fost un accident.
Chestia e
că au crezut că el a pus-o în cadă.
Au crezut că tata a omorât-o?
Da.
Şi a omorât-o?
Tata a omorât-o?
Nu.
Bine.
De ce nu le-a spus că n-a făcut-o?
A spus şi ei nu l-au crezut.
Şi fiindcă tata era un bancher bogat,
mulţi oameni erau interesaţi de procesul său.
Şi când s-a ajuns la proces,
era la TV şi a ajuns faimos.
Ce s-a întâmplat la proces?
Judecătorul şi juriul l-au găsit nevinovat
şi au spus că poate merge acasă şi să înceapă o viaţă nouă,
dar unii oameni n-au vrut să-l lase.
Unii oameni cred că dacă eşti acuzat,
trebuie să fii vinovat de ceva.
Bună.
Bună dimineaţa. Bună ziua.
Da.
Să vedem. Îmi trebuie...
unt, pâine.
Grozav.
Da, pâine, ou...
Bine.
Bun. Iată vine pâinea.
Şi ouă.
Cred că glumeşti.
Pare că avem totul.
Stai acolo?
Îmi pare atât de rău. Nu vorbesc galeză.
Sunt englez.
Tu...
stai... acolo?
Da.
S-a întâmplat ceva?
Poftim?
L-ai cunoscut pe Stetler?
Este... este proprietarul, nu?
Stetler.
Nu.
L-am găsit pe Internet.
Da.
Casa e destul de nouă, pare, nu?
Cam de 4 ani.
Ce a fost acolo înainte?
Altă casă.
Are sens.
Casă, apoi o casă.
Apoi o casă, apoi o casă, apoi o casă.
26 de lire. - Grozav.
26...
Poftim.
Rest?
Credit.
Bine, da. Cred că vom sta aici o vreme.
Un cadou pentru tine.
Încearcă unghiurile potrivite.
Aşa vom face.
Haide.
Bună.
Scuză-mă.
- Cum ai găsit casa? - Pe Internet.
Nu, nu l-am cunoscut niciodată pe Stetler.
Trebuie.. Nu l-ai văzut niciodată pe Stetler?
Nu.
El te-a văzut.
Destul cu Stetler.
M-am întors.
Bună.
Îmi pare rău că ai păţit asta, Baba.
Rahat.
Spune-mi
exact ce i-ai spus.
Am făcut-o.
Spune-mi din nou.
Nu-mi amintesc cuvânt cu cuvânt.
Dar am spus ce am discutat să spun,
când vine timpul.
Şi tu te-ai decis că timpul a venit.
De fapt, n-am plănuit.
Ea a întrebat şi n-a vrut să renunţe.
Ştii cum e.
Mi-a servit privirea aia când nu clipeşte.
E înfricoşător.
Era povestea mea.
Mi s-a întâmplat mie şi ştiam exact
ce voiam să-i spun când era vremea.
Corect, şi a fost vremea, bine?
N-aş minţi-o.
Când avea şapte ani... atunci ne-am decis.
E un număr complet arbitrar.
Evident ne-a auzit aseară.
M-a întrebat direct.
Aşa s-a întâmplat?
Da, aşa...
aşa s-a întâmplat, da.
Ce înseamnă asta?
Nu ştiu. Doar...
uneori e greu să-mi dau seama ce e real cu tine.
Atât.
Poftim?
Eşti o actriţă foarte bună.
Atât spun.
Şi tu eşti un nenorocit pasiv-agresiv,
atât spun.
Trebuie să pregătesc cina.
Se vrea să fie răutate?
Crezi că sunt multe opţiuni aici
în satul condamnaţilor?
Fără măsline?
Tu ai ales locul ăsta, nu eu.
Nu e adevărat. Tu mi-ai trimis link-ul.
Absolut deloc. Tu mi l-ai trimis.
Bine, ne putem opri?
Cine şi-ar fi imaginat că nu au
întreg raionul cu măsline Whole Foods în Ţara Galilor?
Spune-mi când ai terminat să fii un măgar.
Da. Du-te să stai pe telefonul tău.
Mulţumesc, Ella.
Cu plăcere, Baba.
Uite.
Grozav.
Mulţumesc.
Dragă...
- Ai nevoie de şampon? - Ce?
Şampon. Ai nevoie de şampon?
Am ceva.
Bine, deci...
te speli pe păr.
Ce?
Nimic. Nu e important.
Dragă, nu pot auzi nimic din ce spui.
Poţi vorbi, dar vino aici.
Nu, nu mai contează.
A fost destulă apă?
Ce faci?
Nu mai contează. Totul e în regulă.
Am terminat.
Cu ce?
Să fiu un măgar.
Ştii, am avut un nor
care a stat deasupra mea o vreme
şi m-am comportat ca un idiot.
Dar am terminat cu asta acum.
A fost o prostie. Îmi pare rău.
Legat de Ella?
Da.
Da, ai rezolvat-o... cum trebuie, se pare.
Mai bine decât aş fi făcut-o eu.
Să fi văzut cum se uita la mine după cină.
Îl iubeşte pe Baba al ei.
Îmi pare rău că am gândit rău despre tine.
A fost un păcat. Îl regret.
Şcoala catolică te-a distrus bine.
Da.
A fost o scuză pe jumătate decentă. Mulţumesc.
- Eşti bine? - Da.
Sunt bine. Sunt bine, dragă. Culcă-te la loc.
Bine.
Expresiile clare ale gândurilor şi sentimentelor tale
sunt esenţiale în orice relaţie.
Adevărul emoţional e singura cale către linişte.
Suspiciunea şi neîncrederea
sunt doar impulsuri de energie
şi nu sunt mereu sub controlul tău.
Totuşi,
uneori aceste sentimente sunt bazate pe fapte.
Pleacă. Ar trebui să pleci. Du-te acum.
E cineva?
Bună.
Bine. Nu.
Nu se poate întâmpla.
Nu, cu siguranţă asta nu se întâmplă.
Ella?
Doamne.
Ella!
Doamne!
Ella!
Nu. Ella.
Doamne.
Nu.
Doamne.
Dragă.
Trezeşte-te.
Nu.
Visezi. Visezi.
Trezeşte-te!
E un vis.
E un vis!
E un vis nenorocit!
Coşmaruri nenorocite.
Frăţioare.
Am avut un vis foarte urât.
Da?
Eram pe scenă şi...
era un public numeros şi nu ştiam piesa.
Nu aveam niciun indiciu.
Urăsc visele alea.
Cred că te depăşesc.
E foarte drăguţ aici.
Bine, e încurajator.
Două uşi.
Ce, aseară erau trei?
Da, mai era una
chiar după bibliotecă aici.
Ducea la nişte scări
şi apoi era un hol ciudat
care ocolea şi ducea într-un loc... sub casă.
Şi Ella... Doamne, a fost oribil.
Ce e în spatele acestei uşi?
Aici e maşina de spălat.
Doamne, e o spălătorie gigantică.
Asta e direct din vis.
Sigur, e o problemă.
Bine, deci, ai văzut poza
şi apoi ai transpus totul în visul tău.
Bine, dar în ce punct
am adormit?
Imediat după sex, ca întotdeauna.
Aşa e.
Nu-ţi aminteşti că m-am trezit şi am părăsit dormitorul?
Nu ştiu.
Nu cred.
Nu. Nu cred.
M-aş fi trezit.
Nu eşti foarte bun la furişat.
Deci totul de la momentul când m-am ridicat din pat a fost un vis.
Aşa pare.
Şi n-am coborât niciodată?
Nu.
Îţi place aici?
În camera asta?
În casa asta.
Nu. Ţie?
O urăsc.
Dar abia am ajuns aici.
Ştiu, dar uneori, când alegi ceva online,
nu prea ştii ce primeşti
şi faci o greşeală. Se întâmplă.
Unde mergem acum?
La un hotel o vreme, undeva unde e distractiv.
Ce e important e că suntem toţi împreună
înainte să încep munca şi tu şi tatăl tău să mergeţi acasă.
Dar cât timp o să lipseşti?
Opt săptămâni.
E mult timp.
Ştiu, dar tu şi tatăl tău o să veniţi în vizită
pe la jumătate, aşa cum am discutat.
De ce nu putem sta cu tine tot timpul?
Să mergem afară şi să alergăm pe aici
înainte să ne urcăm în maşină.
7, 8, 9, 10, vin!
Fir-ar să fie.
N-am visat asta.
Ar fi trebuit să pleci! Acum e prea târziu.
Te-am prins!
Eşti atât de alunecoasă!
Bună.
Bună, Baba.
Susanna, vino aici o clipă.
Ce e? Vino să te joci cu noi.
Vreau să vorbesc cu mami mai întâi.
Baba poate fi ciudat uneori.
- Ella, du-te înăuntru. - De ce?
Fiindcă o să plouă.
Eşti gata de plecare?
Ce e?
Ai două telefoane.
Trebuie să fi fost multă muncă
să ţii socoteala la amândouă.
Da, e epuizant.
Tipul ăsta, Max, de la filmarea din Mexic?
Da.
E foarte rău.
A fost aici în casa asta?
Desigur... desigur că nu.
Fiindcă cineva mi-a scris în jurnal.
Nu e aici.
E în New York. Are întâlniri.
Nu-mi pasă unde are Max întâlniri.
Îmi pare rău.
Deci, cine mi-a scris în caiet?
Nu ştiu. Ella?
E cea mai mare problemă care o avem acum?
Pariez că tipul ăsta ţi-o poate trage toată noaptea, nu?
N-o transforma în ceva urât.
Sunt 100% sigur că nu eu am făcut asta ceva urât.
Nu pot face asta.
De i-ai fi spus asta lui Max.
Ştii, m-aş simţi mult mai bine
dacă ai ţipa şi urlă ca o persoană normală.
Nu, mulţumesc.
Trebuie să pleci.
Ce? Unde?
Nu ştiu.
Nu aici. Stai în sat.
Nu stau în satul ăla nenorocit.
- Plecă tu dacă vrei. - Nu, tu pleci.
Bine. O iau pe Ella.
Pe naiba o iei.
Nu faci tu regulile acum.
Tu ai încălcat regulile.
Nu mai există reguli.
Pe partea cealaltă.
Cât timp ar trebui să stau în purgatoriu?
Am nevoie de o noapte pentru mine.
- La fel şi tu. - Nu-mi spune ce-mi trebuie.
O noapte singură.
Da, Theo, pricep... singură.
Max nu e aici. N-a fost niciodată aici.
Corect, din cauza întâlnirilor din New York.
Pot intra, te rog?
Ascultă, vreau să retrag
chestia aia ce am spus-o cu trasul toată noaptea.
- Da, cum spui tu. - Da, să fie clar...
nu-mi pasă cine ţi-o trage toată noaptea.
- Doamne, Iisuse. - Sigur e o listă pe cinste.
Drum bun, dragă.
Ai ambele telefoane?
Nu aveau unt de arahide.
De ce nu? - Nu e o chestie firească aici.
- Deci, ce e aia? - Nu ştiu.
Începe cu L. De fapt, cu doi.
Nu vreau.
- E destul de bună. - Nu e.
Bine, nu e destul de bună.
Are un gust ciudat.
Dar nu e otravă şi e ce avem.
N-o mănânc. - Ai putea, te rog,
să te opreşti puţin cu trotineta, dragă?
Ai putea, la fel de bine,
să o arunci la gunoi pentru mine
fiindcă n-o s-o mănânc.
Dragă, poţi să te cobori, te rog, de pe trotinetă?
Îmi pare rău.
E în regulă.
Dragă, e în regulă.
Nu-mi place aici.
Nu cred că-mi place nici mie.
Am vise ciudate şi am dispoziţii rele.
Şi eu.
Tu şi mama v-aţi certat?
Da.
Azi e o zi îngrozitoare.
Vreau să merg acasă. - Şi eu.
Imediat ce se întoarce mama cu maşina, bine?
- Când va fi asta? - Mâine.
- Ce faci? - Un experiment.
- Ce fel de experiment? - Experiment cu apă.
E ciudat.
Aşa spun şi
Ce e asta?
E un triunghi.
Verific unghiurile.
De ce vrei să verifici unghiurile?
Acestea sunt întrebări foarte interesante, scumpo.
Peretele ăsta ţi se pare drept?
Mi se pare un perete.
Nu-mi dau seama de aici.
Ce cauţi?
Nu ştiu.
16, 7
12, 0.
Scumpo.
Tu m-ai învăţat asta.
16! 17! 18!
- Bine, m-ai făcut. - 1!
- Ţine bine, scumpo. - Bine.
Nu da drumul. - Bine.
8 metri.
- Ţine bine. - Bine.
6,4.
Eşti la colţ?
- Da. - Eşti sigură?
Da.
Poţi da drumul.
Ce scrie?
Scrie că această cameră e cu 1,6 metri mai lungă în interior
decât în exterior.
Stai. Cum funcţionează asta?
Nu funcţionează.
Mi-e frig.
Ia-ţi haina pe tine, dragă.
Bine.
Ella?
Ella.
N-am chef pentru v-aţi ascunselea.
Ella!
Ella.
Renunţ, dragă.
Ai câştigat.
Ella.
Ella?
Bine, Ella, nu e nostim.
Ieşi afară, te rog.
Baba?
Baba.
Ella.
Ce naiba?
Baba?
Eşti acolo?
Baba?
Ella?
Doamne.
E cineva?
E cineva aici jos?
M-am rătăcit.
E cineva?
Cine eşti?
Mă auzi?
Eşti bine?
Ella.
Ce faţă nevinovată.
Nu primim aşa ceva pe aici.
Ce tată norocos.
Pariez că ai sta cu el pentru totdeauna, nu?
- Ella! - Baba!
Taţi, unde eşti?
Ella?
- Ella! - Baba, mi-e frică.
Depărtează-te de uşă
Baba, te rog.
Baba!
Iisuse.
Ella. Scumpo, eşti bine?
- M-am pierdut. - Puiule.
M-am rătăcit în casă.
Ştiu. Te ţin eu.
- Te-am căutat peste tot. - Ştiu.
Ştiu, iubire. E în regulă.
Mi-a fost teamă. - Ştiu.
- Te ţin eu. - Nu te puteam găsi.
Te ţin eu acum.
Eşti în regulă acum. Bine?
Noi doi nu ne mai scăpăm din vedere.
Bine? E o înţelegere.
Vreau să merg acasă.
O să mergem.
- Promiţi? - Da.
Da. Promit.
- O să sun... - Stai!
Bine, nu plec nicăieri. O s-o sun pe mama ta
şi o să vină acum
şi o să ne ia, bine?
Bună, eu sunt.
Lasă un mesaj.
Telefonul ei e închis sau nu e sub acoperire.
De ce n-o suni pe celălalt telefon?
Nu am numărul ăla.
Bine, o să încerc din nou.
Eu sunt. Lasă un mesaj.
Bună, eu sunt.
Sună-mă când auzi asta,
imediat ce auzi asta.
Bine.
Nu e o problemă.
Bine.
Bun, da, este... o mică problemă.
Dar am o idee.
În regulă.
Plecăm de aici.
Cu siguranţă plecăm de aici.
Nu răspund?
Lasă-mă o clipă.
Tipul ăsta e cam lent.
Alo.
Bună. Sunt Theo Conroy.
Am fost acolo alaltăieri.
Am închiriat casa de pe deal.
Unde?
Stetler. Casa Stetler.
Am închiriat casa lui Stetler.
Îmi amintesc.
Ne trebuie un taxi. Un ce?
Un taxi.
Cineva care să vină să ne ia.
Nu sunt taxiuri pe aici.
Pe unde, atunci?
Marlborough Inn, poate.
Doar dacă nu e în vacanţă.
Bine, îmi poţi da numărul, te rog?
Alo?
Ai încercat triunghiul?
Da.
Am încercat triunghiul.
Niciodată nu nimeresc unghiurile pe acolo.
De ce nu?
Ce e locul ăsta?
Cineva de aici, Hans Eagly,
e proprietarul Lindenhof.
A spus că o furnică nu ştie ce e o catedrală
sau o centrală electrică sau un vulcan.
E acelaşi lucru cu casa aia.
Nu ştii ce nu poţi să ştii.
Mai eşti acolo?
Ne trebuie un taxi acum.
Nu ţipa la mine.
Nu... ţip.
A fost o altă casă înainte de asta.
Ce fel de casă?
Diferită.
Şi înainte de asta, un turn.
Turn?
E o legendă.
Diavolul construieşte un turn ca să adune suflete
şi Dumnezeu îl distruge.
Dar diavolul îl construieşte din nou şi din nou.
Oamenii au locuit mereu în casa aia.
Unii nu pleacă.
Cei potriviţi găsesc, de obicei, locul ăla.
Sau poate e chiar invers.
Locul îi găseşte pe ei.
Trebuie să plecăm acum.
Nu depinde de mine.
Alo?
Sunt aici.
Mereu sunt aici.
- Cât de departe e satul? - E destul de departe.
E cam la 6 kilometri.
Dar e întuneric.
- Da. - Şi frig.
Ai prefera să rămâi aici?
- Nu. - Nici eu.
Dar lucrurile tale? - O să cumpărăm altele noi.
Nu.
De ce nu descui uşa?
Eşti sigur că ştii drumul?
Da. Un singur drum,
rect spre oraş.
E cineva în casă.
Bine, sus.
Baba, ce se petrece?
Să mergem.
- Mi-e frig. - Ştiu.
E frig, dar suntem în regulă.
Pot să merg.
Te ţin eu, scumpo.
E frig.
Te descurci de minune.
Dragă, trebuie să te las jos, bine?
Bine.
Eşti sigur că ştii unde mergem?
Da. E un drum, direct spre oraş.
Ce a fost asta?
- N-a fost nimic, scumpo.
A fost doar un animal.
- Bine. - O căprioară, ceva.
Bine, haide sus.
Aproape am ajuns, dragă.
Nu mai e mult.
Nu-mi pot simţi picioarele.
Poate o să aibă un foc.
Nu mi-a mai fost atât de frig.
N-ai locuit niciodată în Chicago.
Cât mai e?
Încep să văd lumini.
Este... frig.
Da.
Sigur văd nişte lumini.
Am ajuns.
Am reuşit.
Am reuşit, scumpo.
Am ajuns.
Suntem...
Ne-am întors.
Ce?
Ne-am întors.
Dar...
Dar mergeam în jos tot timpul ăsta.
O să-ţi explic dimineaţă.
- E complicat. - Nu e.
Am mers în jos tot timpul ăsta.
Nu vreau să intru.
Nu avem de ales.
Nu intru.
- Scumpo... - Urăsc casa aia!
- E prea frig aici, scumpo. - Nu!
Mama o să fie aici dimineaţă cu maşina.
Te rog să nu mă pui să intru.
Ascultă-mă.
N-o să supravieţuim aici.
Nu toată noaptea.
Înţelegi ce-ţi spun?
Te voi proteja.
O să mă asigur...
că nu păţeşti nimic.
O să te protejez.
Bine? Ai încredere în mine?
Am încredere în tine.
Încă o noapte.
Doar încă o noapte.
O să reuşim.
Bine? Să mergem.
Bine? Te simţi mai bine?
E cald acum, da?
Nu plec nicăieri.
Încearcă să dormi, scumpo.
Taţi?
Da, iubire.
Încă o mai iubeşti pe mami?
Da.
O iubesc.
Dar nu destul?
Scumpo...
N-am meritat niciodată s-o am pe mama ta.
Dar pe mine?
Ce e cu tine?
Mă iubeşti destul?
Ştii...
când eram tânăr...
lucrurile se întâmplau uşor pentru mine
şi foarte rapid, precum
succesul şi banii.
Lucruri din astea.
Şi cred că eu...
am pierdut urma
a ceea ce eram şi...
am devenit cineva de care nu eram foarte mândru.
Totul în viaţa mea...
a venit prea uşor şi prea repede.
Cu excepţia ta.
Singurul lucru care a contat.
Pentru tine a trebuit să aştept.
Până ai fost bătrân?
Domnişoară, nu sunt atât de bătrân.
Te iubesc mai mult decât suficient.
Te iubesc, Baba.
Ella!
Baba!
Ella?
Ella.
Ella!
Pare mai mare pe interior.
- Doamne. - Mult mai mare.
Îmi place.
Nu e semnal, totuşi.
Auzi asta?
Ce?
Liniştea.
Baba!
Alo.
Nu pleci nicăieri.
M-am întors.
Îmi pare rău pentru ce ai păţit, Baba.
Merge cineva în Rai?
Aşa se spune.
Unde eşti?
Doamne, Ella, trebuie să vii aici sus.
Patul tău e de mărimea...
Ella.
Unde eşti?
Susanna?
Susanna!
Pare mai mare pe interior.
- Doamne. - Mult mai mare.
Te numeşti Stetler?
Am multe nume.
Unde e Ella?
Multe feţe.
Şi multe case.
A existat o cameră aici pentru tine mult timp.
Unde e? - Unde ţi-e locul.
Cu mine.
Baba!
Aici!
Baba, mi-e frică! Sunt aici!
- Ella! - Te rog, găseşte-mă.
Ella!
E cald aici!
Dă-i drumul.
Ce tată norocos.
Ar face orice pentru tine.
Dă-i drumul, nenorocitule.
Chiar ar rămâne.
Dă-i drumul!
Gândeşte-te.
Împreună pentru totdeauna.
Doar tu şi ea..
şi o minciună.
E nevinovată.
Sigur că e.
Dar e cu tine.
N-am făcut-o!
Tati, nu ştiu unde sunt!
Baba, te rog!
Dă-i drumul!
Păcatele taţilor...
N-am făcut-o!
... cad pe copii.
Dar eu... n-am..
făcut-o!
Asta e problema cu oglinzile.
Mereu te arată pe tine.
Te rog.
Te rog, dă-i drumul.
Te rog.
Eu?
Singurul care o ţine aici eşti tu.
Nu pot s-o fac.
Nu pot face asta.
N-o mai pot face.
Nu pot.
Nu pot face asta.
Atunci ştii ce trebuie să faci, nu?
Baba?
Ella.
Dragă.
Îmi pare atât de rău.
Ella, îmi pare atât de rău.
Pentru ce?
Pentru...
că nu sunt ce crezi că sunt.
Dar... te iubesc oricum.
Nu ştii asta încă?
E timpul să mergem acasă.
Este, pentru tine şi mami.
Haide.
Bună, mami.
Unde sunt lucrurile ei?
O să le trimit eu. Mai târziu.
Nu vii cu noi?
Nu mă va lăsa niciodată.
Aş ajunge înapoi aici.
Şi dacă ai fi cu mine, ai ajunge şi tu.
Aparţin acestui loc.
Putem încerca să rezolvăm asta?
Te iubesc.
Te iubesc atât de mult.
Dar...
mereu am ştiut că eşti doar cu împrumut.
Nu mai vorbi prostii.
Treci în maşină
şi putem discuta.
Am omorât-o, Suse.
Am lăsat-o să se înece.
Aş fi putut s-o scot afară
şi n-am făcut-o.
Am urmărit cum moare.
Toţi anii în care am fost atât de mânios,
urând-o atât de mult şi...
ţinând înăuntru.
Ar fi trebuit să plec...
cu mulţi ani înainte.
Dar n-am făcut-o.
Locul meu...
e chiar aici.
Nu pot fugi de umbre.
E cineva în casă.
Baba, ce se petrece?
Să mergem.
Oamenii au stat mereu în casa aia.
Unii nu mai pleacă.
Cei care trebuie găsesc, de obicei, locul ăla.
Sau poate e chiar invers.
Locul ăla îi găseşte pe ei.
Traducerea şi adaptarea alpo
Sincronizarea: tatae79