Acum..... Eu zic să ne oprim la Juan Patron ca să bem una mică
şi o bere de ghimbir cu frişcă de-un dolar.
Cine va bea whisky?
Vârsta, Doc. Cel mai apropiat de coşciug. Oricum...
Dacă îţi cumpăr un pahar, promite-mi că nu spui celorlalţi băieţi.
Promit.
Oh, nu. Altă spânzurare...
Salve.
Vino, băiete.
Haide, nu te teme.
Vrei să ne jucăm, idiotule?
Jigodie de mexican. O faci cu calul tău!
- Mexican râios! - Vino-ncoace alb laş!
Râiosule! Râiosule... Hai jigodie, taie-mă!
- Terminaţi! Terminaţi! - Te ascunzi după cal.
- Taie-mă, mexicane. - Scoate-l, omule. Hai.
- Terminaţi! - Şţii că nu e aşa, Chavez.
- Navajo! Navajo! - Destul!
S-a întors John. Spălaţi-vă şi îmbrăcaţi-vă pentru cină. Acum!
Amândoi!
Cine e?
"Sunt", William. "Cine sunt?"
Sunt tineri vagabonzi.
Scursorile şi gunoiul de la frontiera societăţii.
Avem loc în baracă, tinere.
Dacă nu vrei să rămâi, Santa Fe pleacă din Albuquerque dimineaţa.
Mă bucur că te-ai întors, Doc. Începe să tragi sfoara.
- John aduce un alt caz dificil? - Sper să nu fie alt mexican.
Indian-mexican, nenorocitule.
Dacă vrei să rămâi, bine... Avem munca potrivită pentru tine.
E puţin nebun, nu-i aşa?
Cristoase!
Ştiai că porcii sunt tot atât de deştepţi ca şi câinii?
E adevărat.
Am cunoscut un tip în El Capitan, care şi-a învăţat porcul să latre la străini.
Ce cauţi aici, băiete?
Lucrăm pentru domnul Tunstall ca regulatori.
Regulăm orice furt de pe proprietatea lui. Şi suntem foarte buni.
Domnul Tunstall are slăbiciune pentru fugari, rataţi...
Tipi vagabonzi. Dar nu poţi fi un prostănac de pe stradă.
Trebuie să fii rapid cu pistolul, dacă mă-nţelegi, să-ţi meriţi câştigul.
Hai! Hai! Mişcă!
N-oi fi eu un pistolar sau un fierar de cuţite ca râiosul ăsta,
Chavez Chavez, de colo.
Sunt un pugilist.
Nu mă aştept ca tu să ştii ce înseamnă acest cuvânt,
porcule!
Nici măcar nu ştii de ce sunt eu aici.
Sigur că ştiu. Eşti un fugar, un vagabond delincvent,
nu-i aşa, ca noi toţi. Hoţoman, poate?
Manglitor? Jefuitor de bănci? Ai omorât pe cineva?
Ai ucis pe cineva.
- Regulatorilor! - Tu nu eşti regulator, băiete.
Rămâi cu porcii. Sunt mai isteţi ca tine.
Poţi învăţa de la ei.
Vitele par speriate la paralela 40. Să aruncăm o privire.
Ce nenorocit.
Ce poftă mare aveţi.
William. Mai serveşte.
Ai mai lucrat cu vitele, Billy?
Da. Am lucrat puţin aproape de Fortul Sumner.
Cu Pete Maxwell. Serveam masa.
Dar mă înţeleg cu turmele.
Ce vi se pare atât de amuzant, domnule Steven?
Nu aşa se comportă omul la masă.
Se înţelege cu porcii.
Felicitări, Charles.
Tu şi Steven veţi spăla vasele singuri în seara asta.
Îmi pare rău, John. Mi s-a părut nostim.
Cereţi-vă scuze lui William, amândoi.
Scuze, William. Doar râdeam şi noi un pic de tine, atât.
Da, râdeam de tine.
Se zvoneşte, c-ai ucis un om, Billy.
Nu arăţi ca un asasin.
Da, Billy, de ce l-ai ucis?
Pentru că râdea de mine.
"Sunt mulţi oameni...
care nu vor succes..."
"Avea succes."
"Care niciodată nu vor avea succes nicăieri."
Avem o cameră plină de ei chiar aici.
Bravo.
William.
Da, sigur.
Scuză-mă, Billy. Îmi pare rău să te ofensez...
Dar ne adunăm aici să învăţăm să citim şi să scriem.
Aveţi nevoie de mai mult decât dexteritate cu arma
ca să aveţi succes în Lumea Nouă, Billy.
Aşa că ia ziarul
şi continuă de unde a rămas celălalt flăcău...
Sau te duci direct la căminul tău... Pe străzi.
"Tinerii care nu ştiu să facă niciun fel de afaceri
şi n-au nici energie, nici dedicaţie,
mai bine rămân acasă, aproape de familia lor,
ca să aibă grijă de ea.
Aceştia nu sunt doriţi aici şi vor veni aici numai să sufere,
dar oamenii întreprinzători au asigurat succesul."
Splendid.
O lectură splendidă. Mulţumesc.
- Bună seara, domnilor. - Bună seara, domnule Tunstall.
Rahat!
Porcule!
- Bună ziua, domnilor. - Bună ziua, John.
John, domnul Dolan şi domnul Murphy aici prezenţi
se plâng că o căruţă cu marfa lor a fost jefuită
de câteva ori, pe drum spre oraş.
Să îţi spun drept, John, se gândesc că voi sunteţi în spatele acestor jafuri.
- E o minciună afurisită şi ştii asta! - Richard.
Şerif Brady, domnul Murphy va continua să se plângă în faţa dvs,
susţinând că l-am furat până voi fi declarat hoţ
şi alungat din Lincoln.
Nu m-am atins niciodată de averea sa.
N-am motiv.
Bine!
A vorbit domnul Conte.
Uită-te în spatele tău, Conte. Tot ce văd sunt hoţi angajaţi.
Aceşti băieţi sunt tineri promiţători care capătă o educaţie.
Te-am catalogat ca un tip
căruia îi place
să educe tineri, domnule englez.
Se zvoneşte că vei licita împotriva mea
pentru contractele de vite ale guvernului.
- E doar un zvon, nu? - Lawrence...
Dumneavoastră aveţi o turmă de vite şi un magazin.
Eu am o turmă de vite şi un magazin.
Dumneavoastră veţi încerca să câştigaţi bani.
Eu voi încerca să câştig bani. E simplu şi e just.
Îl vezi pe bunul nostru şerif cum stă acolo pe acel cal?
Ştii câţi bani are investiţi în magazinul meu?
Agoniseala lui de-o viaţă, John.
Şi nu e numai Brady care vrea să obţină contractele alea.
E procurorul teritorial,
şef la Justiţie. Procurorul general...
Mafia din Santa Fe.
E o treabă de familie, John.
Şi nu poţi veni aici să faci pe grozavul cu măreţul tău capital străin,
încercând să schimbi lucrurile.
Am făcut din Londra cale lungă pe vapor, domnule Murphy...
Aşa că să nu visaţi că mă veţi convinge cu ceva atât de urât
cum e corupţia politică. Aşa că aş vrea să plecaţi cu ameninţările
şi cu şeriful de pe proprietatea mea!
Eşti ambiţios, Conte...
Dar o s-o duceţi mai bine vânzând lenjerie de femei la Hampstead.
Gata, oameni buni, suficient. Plecaţi.
Aceasta e o ţară nouă.
Nu ne vom mai înclina în faţa ta, englezule.
Pregăteşte-te pentru infern.
Înapoi la lucru, flăcăi.
Domnule Tunstall. Mă numesc J. McCloskey.
Am auzit că aveţi probleme să găsiţi muncitori.
McCloskey?
Eşti unul dintre băieţii lui Murphy, nu-i aşa?
Am fost.
M-a dat afară. I-am spus "scroafă grasă".
Da?
Minunat.
Baraca e pe acolo.
Regulatorilor!
La dans.
- Ia uite la amicul nostru... - Pare un pic ţicnit, nu-i aşa?
Dar el dansează acolo cu o gagicuţă faină,
în timp ce noi stăm aici jucându-ne cu ciucurelul.
Este adevărat.
Haideţi.
Trebuie să demascăm această mafie, Alex.
Poţi să mă introduci să-l văd pe guvernator?
Murphy a câştigat în astă zi. Şi i-a adus guvernatorului
o imensă contribuţie pentru campania sa.
Te cam înghesuie, John. Şi bineînţeles,
vor să mă scoată şi pe mine.
Ei cred că dacă nu sunt eu, niciun alt avocat nu va fi atât de nebun să vă reprezinte.
Ai auzit despre tenacitatea englezească, nu-i aşa?
Închin paharul pentru...
curajul suficient ca să termin ultimul rând.
În plus... Dacă ne-am da bătuţi şi am pleca,
cine ar mai avea grijă de băieţii mei?
Medicina. Da.
Da. Îmi voi ridica diploma de la Sf. Michael în iulie
şi apoi voi practica aici la Lincoln
până când voi pleca în misiune prin insule.
Ce frumos.
Salve. Mă numesc Doc.
Ce doreşti, tinere?
Domnule, dacă sunteţi un apropiat al acestei tinere domnişoare,
v-aş întreba dacă se poate s-o invit la dans?
- De ce nu, bineînţeles. - Mulţumesc.
- Cum te numeşti? - Yen Sun.
E un nume frumos.
- Eşti o prietenă a domnului Murphy? - E tutorul meu.
Cum?
- Salutare. - Salutare. William Bonney, domnule.
Pat Garrett. Încântat.
Scuză-ne, prietene. Avem o cerere către orchestră.
Pat Garrett!
O să-i placă s-ajung atât de mare ca şi el.
Nu... Mai mare.
Aşa se vede albul porumbel înconjurat de corbi
Asemenea domniţei ce acolo prietenilor ei se-arată.
- Ce spui? - E o poezie.
Sunt poet. Eu am scris-o.
Îmi pare rău, tinere...
dar trebuie să ne înţelegem. - Ne înţelegem foarte bine.
- Mulţumesc. - Îmi pare rău că nu te-am recunoscut.
Tocmai am fost informat că faci parte din grupul lui Tunstall.
Da, aşa e.
Atunci sper să te văd urmându-ţi
englezul, atunci când va pleca din Lincoln.
Spune-i...
Spune-i acestui tip să nu-şi lase balele pe drum
când se va târî pe drumul de întoarcere către doc.
- Alex! Ce faceţi? - Cineva ţi-a întrerupt dansul?
- Da. E tutorul acestei fetişcane. - Tutor?
- Ce eufemism delicat. - De ce?
O spălătorie din Silver City i-a nenorocit o cămaşă.
I-a luat fiica doamnei ca plată pentru cămaşă.
- Ce? - E distracţia casei,
după cum am auzit.
Haide, poţi dansa cu Susan. E mai sigur.
Da.
- Lăsaţi-mă să trec, domnule. - Vă cer scuze.
- Haide. Tu şi cu mine. - Nu, nu. E "Dumneavoastră şi cu mine".
- Nu aşa e, John? "Dumneavoastră şi cu mine"? - Da, aşa e.
Dumneavoastră şi cu mine.
- Pugilist. - Ce bun e, nu-i aşa?
La mulţi ani!
- La mulţi ani! - La mulţi ani!
Du-te, Billy. Aşa sunt băieţii.
Nu! Nu! Sunt prea mulţi!
Să plecăm de aici!
Pentru că aşa i-a plăcut Domnului Atotputernic, în înţeleapta sa providenţă,
să ia din această lume sufletul fratelui nostru decedat,
şi de aceea îi îngropăm corpul în acest mormânt.
Cenuşă la cenuşă, ţărână la ţărână.
Oamenii lui Murphy trebuie să fie judecaţi, J.P.
O să-l duc în tribunal şi am să-l dobor pe Murphy.
- Ai vorbit cu şeriful Brady? - Brady?
Jumătate dintre asasini sunt membri ai corpului de şerif. Nu îi va atinge.
Dumneavoastră sunteţi judecătorul păcii, Wilson.
Aveţi puterea de a înmâna o citaţie prin gardieni speciali.
Care gardieni? Nimeni nu e atât de prost încât să urmărească oamenii lui Murphy.
Deleagă-i pe ei.
McSween, sunt încă băieţi. Niciunul n-are peste 21 de ani.
Oamenii lui Murphy o să-i distrugă în doar o zi.
- Nu vrei să îi delegi pe ei? - Nu, nici vorbă!
Nu, n-am s-o fac, Alex.
Eu nu.
Atunci mergeţi şi spuneţi-le.
Locuri periculoase.
- E leac rău, prieteni. - Ai dreptate.
Haide, Doc. Ai crescut într-o groapă mai rea decât asta.
Da, dar de atunci m-am cultivat.
Bine. Se pare că Henry Hill e acolo înăuntru cu o damă, de pe la prânz.
Îi arătăm citaţia şi îl aducem acasă.
- Da. - Da, trebuie să-l luăm.
Da, aş spune s-o facem.
Billy,
intră înăuntru şi aruncă o privire.
Hai. Vezi dacă Hill e acolo. Dacă e, îl aduci aici către noi.
Dă-mi două cărţi.
- Iau două. - Hill, mai vrei încă o băutură?
Mai întâi trebuie să golesc paharul. O am pe Janey aici, care mă ajută.
Doctorul zicea să nu ridic ce-i prea greu.
Chiar aşa? Doctorul o să-ţi spună să nu o mai foloseşti,
dacă îmi vorbeşti aşa, Henry Hill!
Ce naiba face?
Scoală.
- Henry Hill? - Da?
Salve.
La naiba!
Apropo, eşti arestat.
Rahat!
Bonney! Bonney! Nu trebuia să împuşti pe nimeni.
Avem citaţiile! Suntem legea!
Ieri la prânz, 9 oameni au murit sau sunt la un pas de moarte,
după un schimb de focuri între cetăţeanul din Lincoln, Henry Hill, de 45 de ani
şi cel pe care clienţii l-au numit "Puştiul".
Un miner local l-a identificat pe "Puşti"
ca un oarecare Henry McCarty, cunoscut şi ca William H. Bonney,
de 19 sau 20 de ani.
Într-un crâncen schimb de focuri, Billy Puştiul, l-a ucis pe domnul Hill,
apoi a urmat un masacru asupra susţinătorilor lui Hill
ajungându-se la un număr total de şase morţi confirmaţi.
Se crede că Bonney e căpitanul unei bande de delegaţi.
Căpitan?
Cum de nu scrie nimic despre cei doi pe care eu i-am eliminat?
Drăcie! Trimiţi un berbec la abator şi devine regele oilor.
El Chivato. Billy Puştiul.
La naiba. Murphy va cere sânge, creiere şi biluţele pentru asta.
- Trebuie să ies de aici. - Auzi, Doc, nu fi tâmpit.
- Ce? - Ştii că probabil ne caută.
Ştiu. Mă întorc într-un minut. Poftim.
- Salutare. - Nu pot accepta, mulţumesc.
Umbli cam repede chiar dacă eşti mică, nu-i aşa?
Haide, Yen. Vreau doar să-ţi vorbesc.
- Probabil că îţi plac problemele. - Crezi că aş fi o problemă?
Sunt un poet. Îţi ofer flori.
- Şi un pistol. E un pistol mare. - E un oraş mare. Haide. Te rog.
Opreşte-te!
Uite, dacă nu vrei să le accepţi, bine...
Dar du-i un mesaj tutorelui tău.
Spune-i lui L.G. Murphy că regulatorii vor face curăţenie.
Adică o mare curăţenie.
Că nu poate să ne fie stăpân aşa cum stăpâneşte o chinezoaică
în schimbul unei cămăşi. Bine? Să-i spui chiar aşa.
Yen, îmi pare rău.
Rahat!
Deci, Dick...
- Cine-i următorul? - Tu.
- Rahat. - Ce e?
Nimic, am găsit ceva. Rahat de cal.
Chiar în dimineaţa asta au plecat din Sierra Bonita.
Caii au păscut liberi.
E foarte bine, nu ţi se pare, Baker?
Nu chiar.
- Ziua bună, rahaţilor. - Sus mâinile.
Nu înţelegeţi, Dick. Când l-aţi ucis pe Henry Hill, aţi declarat un război.
Când l-aţi ucis pe domnul Tunstall, voi aţi început acest blestemat de război.
Mi-e totuna, vorbim de 50 sau 60 de oameni, contra la câţi?
6 sau 7? Suntem cu tot cartelul, Dick.
O să vă îngropăm. Crede-mă.
Taci, Bonney. Te vom duce la închisoare. Fără morţi.
Obiectez, onorată instanţă.
Aceşti băieţi se duc în mormânt, în numele lui John Tunstall.
Am zis să taci! N-am nevoie să vorbeşti aşa!
Legea nu vorbeşte aşa.
Şi tot legea nu ucide comercianţi nevinovaţi, nu-i aşa?
Taci, urâtule!
Du-i pe nefericiţi la muntele Capitan
şi zboară-le creierii. Ce zici, Steve?
Billy. Calm.
Dick, nu cred că ar trebui să mergem înspre South Fork.
- De ce? - Murphy o fi la pândă la strâmtoare.
Pentru o ambuscadă. Ar trebui să mergem direct spre Lincoln.
Hei!
Ce?
- Am văzut aia. - Ce? Ce ai văzut?
- El ştie ce am văzut. - Despre ce vorbeşti?
Unde e ambuscada, McCloskey? La Lincoln?
Încerci să ne îndepărtezi de Capitan deoarece ştii că oamenii tăi,
oamenii lui Murphy, aşteaptă să ne înhaţe în Lincoln?
Ce tot spui, Billy? McCloskey e cu noi. E un regulator.
Dar a lucrat pentru Murphy. Asta spun.
- Aia a fost cu mult timp în urmă. - E un spion!
E cu noi, am făcut un pact!
- Adevărat, McCloskey? - Sigur.
Iisuse.
Haide.
- Rahat. Îmi pare rău. - E în regulă.
Toţi suntem supăraţi pentru John.
Îmi pare rău că nu te-am descoperit mai înainte, trădătorule.
Billy!
- Billy! - Ce naiba!
Iisuse!
Nu!
Opriţi focul!
- Opriţi! - Rahat!
Nu!
- Opriţi naibii focul! - Prindeţi-l pe nenorocit!
Of, Doamne!
- Curtea se retrage. - Ţicnitule!
Ai întrecut măsura, ticălosule!
Richard, avea dreptate. McCloskey se comporta ciudat.
Cu asta am mai omorât încă trei oameni de-ai lui Murphy, nu?
Aşa e.
Cristoase! Acum sigur Brady ne va spânzura.
- Ce facem acum, Dick? - Tăceţi!
Tăceţi naibii din gură măcar o nenorocită de secundă şi lăsaţi-mă să gândesc!
Mai bine ne cărăm de aici.
Ok, băieţi! Ne cărăm pe râu în amonte. Acum!
Tu! Mai bine n-ai mai crede ziarele.
Nu eşti "căpitan" şi cu siguranţă nu eşti nici "Robin Hood".
Cum spui tu, Dick.
Puneţi idiotul ăla pe un cal.
Ştirile din Lincoln spun că tânărul
rapid ca un fulger, cu nervii de oţel şi o superbă îndemânare,
aparent singur,
i-a doborât pe Morton şi Baker din banda Murphy-Dolan
printr-o împuşcătură miraculoasă de la 50 de metri.
Aici e o poză. Zice "Billy, Puştiul", dar nu e Billy.
S-o văd.
Ăsta sunt eu.
Astea-s minciuni. Ziarele nu prezintă nimic ca lumea.
Sursele spun că tânărul, un stângaci,
e înalt, arătos şi fără egal la elementele
care atrag emoţiile cele mai sacre.
Iisuse! Ţara asta are nevoie de un erou.
Totuşi, Murphy din Lincoln l-a angajat chiar pe John Kinney
şi trupa sa din Dona Ana ca să-l captureze pe Billy Puştiul
şi banda lui.
- Magnific. John Kinney. - Cine-i Kinney?
Zice că e un fost soldat rănit,
care acum e "vânător de recompense". - Ce înseamnă asta?
Înseamnă că-ţi poate trage un şut în fund.
- Doc, vii un moment? - Da.
Lee, citeşte şi restul.
Ce se întâmplă?
Nu putem merge înspre nord pentru că Murphy are oamenii lui
pe drumul din Fort Sumner.
Nu putem merge către sud pentru că pe acolo vine Brady.
Da.
Spre est nu e bine pentru că acum John Kinney vine încoace.
Câţi sunt în grupul lui? Cinşpe'?
Putem merge spre vest prin Valea Focurilor,
dar acolo e rezervaţia indienilor Mescalero.
Iar anul ăsta stau bine cu colecţia de scalpuri. Nu, mersi.
Nu ştiu ce naiba să fac.
Ce naiba face ăsta?
Am ajuns într-un punct în care ne-am pierdut, nu-i aşa?
Când un indian e pierdut, trebuie să intre în lumea spirituală
ca să regăsească drumul. Pe drumul spiritului, i se va arăta un semnal.
Aşa vom ajunge la drumul spiritului.
Acum suntem pierduţi. Dar am să găsesc drumul.
Cristoase, Chavez. Astea ne lipseau, câteva din
vrăjitoriile tale, navajo nătăfleţ. Nu mai avem timp, Chavez.
Are gust bun?
- Chavez, ce e asta? - Cactus.
Dick.
Fluturi.
Da. Seamănă cu un fluture.
Fluturii zboară, spre flori...
Rămân cu ele.
Nu ştiu de ce. Dar se simte.
Da.
Ea e...
Ea e floarea mea,
iar eu sunt...
Băieţi, aţi văzut găina aia mare?
Şi eu sunt fluturele ei.
Nu ştim de ce. Doar o simţim.
O, Doamne!
Băieţi! Băieţi!
Magnific.
Aţi văzut cumva
blestemata aia de găină mare?
E reală. E reală.
Sunt fluturele ei. E a mea!
Regulatorilor! Încălecaţi!
Păgâni sălbatici.
Regulatorilor!
Auzi, Doc, ai văzut găina aia mare?
Salutare.
'Neaţa, domnule.
Auzi, Chavez, cum de nu ne-au omorât până acum?
Pentru că suntem în lumea spiritelor, idiotule. Suntem invizibili!
Ştiai că suntem în lumea spiritelor?
Doamne, iartă-ne pentru păcatele noastre,
pentru rătăcirea noastră în religiile păgâne.
Mulţumim că ne ţii în viaţă.
Te rog, ajută-ne şi călăuzeşte-ne ca să facem ceea ce e bine.
Tatăl Nostru, care eşti în ceruri, sfinţească-se numele tău...
Te rugăm Dick, se răceşte!
Puteam să te omor.
Dar nu vreau. Vreau să mănânc.
Când vom termina mâncarea asta, vierme,
vom ieşi afară şi vom vedea
cine are dreptul să conducă acest grup de regulatori.
Richard, eşti te rog amabil să-mi dai şi mie sosul?
Vine un om încoace.
Unul singur?
- Ia uite. E Buckshot Roberts. - Avem o citaţie pentru el.
Crezi că vine să se predea?
Nu te gândi aşa.
E bun?
Ăsta a omorât mai multă lume decât ciuma.
Bine, să ne prezentăm.
Avem o citaţie pentru tine, bătrâne.
Nu mai am nimic de-a face cu blestematul ăla de război.
Găgăuţă nenorocit. Sunt pe cont propriu.
Vin după cei 150$ oferiţi de şeriful Brady
pentru Puştiu.
Voi, ceilalţi nemernici, valoraţi doar 110$, dar îi voi accepta.
Ce băiat simpatic.
Să înceapă dansul!
Chavez!
Rahat!
Chavez?
Ce?
- Ieşiţi afară, ticăloşilor! - Se duce la budă.
- Ce? - Billy,
du-te acolo şi taie-l în două pe ticălos.
N-ai curaj.
Drăcie!
Acoperiţi-mă.
Dick!
Ticălosule! Venim să te luăm, Dick!
- E mort, Charley. - Trebuie să ajungem la el!
Trebuie să ajungem la el!
Vrei să te duci mai aproape şi să te uiţi, prostălăule?
Ce ne facem? Tocmai i-a zburat maţele lui Dick.
E căpetenia noastră!
Haide.
Doc, ce ne facem?
În curând se va împânzi cu oamenii lui Murphy. Plecaţi naibii de acolo!
Haide, Charley.
Regulatori! S-o ştergem... Acum!
- Încotro, Doc? - Spre Patricio, dacă pare sigur.
Trebuie să-i scriu mamei lui Dick din Vermont.
Şi să fac rost de ceva pansament curat.
Orice ai face, să nu te apropii de Lincoln.
Ne vedem.
- Ce faci aici, Billy? - Păi, domnule,
cu luneta bine potrivită,
voi reuşi să nimeresc ţinta exactă, pe bunul nostru şerif Brady.
Billy, nu putem să ne atingem de şerif. Dick a zis asta. Ştii doar.
În plus, nu putem să continuăm aşa.
Da, bine. Dick nu prea mai e prin preajmă, nu-i aşa Charley?
Iar acum, şeriful Brady e tare disperat
să nu-şi piardă postul.
Nu mergem după Brady. Nici după oamenii lui Murphy. Gata...
V-am zis că voi găsi drumul. Drumul e spre vest.
Spre vest?
Bine, vestul e încolo,
iar neneorociţii pe care trebuie să-i ucidem sunt în direcţia aia.
Singurii nenorociţi ucişi vom fi noi, Chivato. Las-o baltă.
S-o las baltă?
Chiar acum Murphy face inventarul la magazinul lui Tunstall,
iar acest lucru nu înseamnă nimic pentru tine?
Nu înseamnă nimic pentru mine?
Murphy şi politicienii lui au scos atâta sânge din mine
cât nu vor scoate din tine niciodată. - Da?
- Cum ţi-ai dat seama? - Rezervaţia din Red Sand Creek.
- Despre ce vorbeşte? - Nu ştiu.
207 de persoane masacrate pe zăpadă cu stomacurile golite.
Satul mamei mele.
Murphy şi ai lui aveau un contract cu guvernul
să ne furnizeze carne. Şi acum două ierni,
a trimis numai carne stricată. Deloc porumb sau făină.
Doar carne stricată, plină cu viermi.
Aşa că într-o seară am fost cu o echipă
la tabăra unui comerciant ca să fac rost de alimente.
Şi da, ne-au primit frumos
şi apoi au început să tragă în noi. Am scăpat, doar eu.
Iar când m-am întors la Red Sands, am aflat că armata
aflase deja despre marea noastră răscoală indiană
şi ne-au răsplătit.
Mama mea a fost tăiată cu o sabie de la părţile ei intime şi până la gât.
Surioarele mele, încă copile,
aveau capetele distruse de tocurile cizmelor
ca armata să poată economisi gloanţe!
Toată rezervaţia mea a fost masacrată şi asta nu înseamnă nimic pentru mine?
Oh, da.
Am fost la Lincoln să-i sparg capul lui Murphy
şi atunci John Tunstall m-a găsit,
m-a găzduit
şi m-a învăţat o cale mai bună de a-l îngropa pe Murphy.
Iar Murphy l-a îngropat în vechiul stil irlandez, Chavez.
Aşa e, Steve.
Şi tot el a înfometat familia ta, Chavez.
Aşa cum face acum cu fiecare mic fermier din zonă.
Dar dacă vrei să pleci, poţi s-o faci. Tot înainte.
Adio. N-ai loialitate, navajo.
Navajo.
Nu eşti altceva decât un rahat în ploaie.
Nu.
Am ţinut ceremonia noastră acolo la prăpastie, Chivato.
Nu ştiu ce ţi-au zis viziunile tale,
dar a mea mi-a spus că ne îndreptăm spre un măcel.
Vor curge râuri de sânge.
Sunt ultimul din clanul meu, ultimul din satul meu.
Dacă mor, şi nu mi-e frică să mor, Chivato,
se sparge cercul sacru.
Nu, trebuie să mă duc înspre vest şi să ridic satul meu din nou.
Charley, vii cu mine?
- Nu prea eşti vorbăreţ, Steve. - Pentru că n-are multe de spus, Charley.
Sau Steve înţelege ce înseamnă cuvântul "tovarăşi". Nu-i aşa, Steve?
Pentru că, dacă ai trei sau patru buni tovarăşi, atunci ai deja un trib.
Nu există nimic mai puternic decât asta.
Acum suntem familia ta, Chavez.
Şi dacă te îndepărtezi de noi, spargi cercul nostru sacru.
Trebuie să rămânem împreună, băieţi. E singura variantă după cum văd eu.
Sunt eu, Doc.
Şi ăsta e rămăşagul nostru!
L-am pierdut!
Ştiu ce vrei.
Ai venit să te culci cu mine şi apoi să mă tai în bucăţi.
Tu eşti banditul care mănâncă copii şi bătrâni.
Eu mănânc carne şi cartofi. Cine ţi-a spus asta?
Binefăcătorul meu.
Binefăcătorul tău? Acela e omul care mănâncă oameni.
Dacă vrei să rămâi aici, spune-mi-o acum şi plec.
Vrei să rămâi aici?
În China, fetele nu sunt necesare.
Când avem inundaţii, părinţii îşi lasă fetiţele să se înece.
- Binefăcătorul meu m-a făcut necesară. - Nu te-a făcut necesară.
Te-a făcut o sclavă.
Îmi pare rău.
"Necesar" e ceva fără de care nu poţi trăi.
Nu pot trăi fără tine.
Am păstrat florile pe care mi le-ai dat
într-o mică cămăruţă, în capul meu şi în inima mea.
Adeseori, intri şi mă scoţi la dans.
Adeseori, accept.
Acum aş vrea să-ţi cer altceva.
Vreau să vii cu mine la Roswell.
E un tren care merge la New York.
În două zile putem fi în acel tren. Am putea fi
în altă ţară. Într-un alt oraş, împreună.
"Pasărea", de Josiah G. Scurlock. Ăsta e Doc.
A fost odată într-o noapte tenebroasă
în timp ce eu reflectam, slăbit şi obosit, c-au bătut la
uşa mea din spate."
Nu e foarte original, nu-i aşa?
A întârziat prea mult.
Am presimţirea c-a dat bir cu fugiţii.
Cine? Doc?
Nu. Doc mă place.
Nu-l pot suporta.
Când îi intră o idee în cap, nu-i mai iese.
Dacă mai rămân mult timp cu el, o să ajung bun de epitaf.
Unica şansă pe care o mai avem e să plecăm cât ai zice peşte!
- Ne vor urmări. - Sunt obişnuit cu asta.
Nu.
Sunt murdară. Asta nu e bine pentru o tânără.
Yen, am fost în banda "Chiloţii Murdari" din Liberty, Missouri.
John Tunstall m-a învăţat că trecutul e ca o nuvelă veche.
Când o termini, o arunci şi începi o alta nouă.
Da?
Eşti necesară.
Nu.
- Vino cu mine. - Nu!
- Vino cu mine, Yen. - Yen Sun?
Yen Sun?
Auzi, Steve!
- Ce-i? - S-a întors Doc!
Ţi-am spus că se va întoarce.
Regulatorilor!
Încălecarea!
Şerif Brady,
acum ne vom distra un pic.
Ce naiba face?
Cred că e un pic ţicnit.
Nu?
Bună dimineaţa, fetelor!
Culege furtună, şerif Brady.
Culege!
- E pentru tine, Alex. - Nu trebuia să te-atingi de Brady!
Brady e cel care a trimis oamenii de l-au ucis pe John.
A fost o mişcare bună din partea noastră, Alex.
- Oare? - Da, a fost!
Aţi citit "Independentul"?
Guvernatorul v-a revocat toate puterile de delegaţi.
Acum vă mai caută şi adevărata lege
la fel ca pe cei fără de lege.
Nu sunteţi căutaţi numai de John Kinney sau de oamenii lui Murphy,
ci şi trupele vă caută!
Fortul Stanton, Billy! Armata Statelor Unite!
Guvernatorul a pus pe capul tău o recompensă de 200 de dolari.
Trebuia să daţi citaţii la 11 persoane şi să demascaţi mafia.
Dar tu, te-ai dus la luptă, mânios foc!
Acum Richard e mort! Şi noi trăim ca fugarii!
Ce naiba faci tu aici?
Nu ştiu.
Poate că încerc să atrag un pic atenţia.
Poate că încerc să-l fac pe preşedintele Hayes să se uite încoace.
Îi lasă pe Murphy şi bancherii lui
să scape nepedepsiţi şi nu pot să permit asta!
Cu cât fac să dispară mai mulţi nemernici, cu atât mai multe istorii se scriu.
Cu cât vor trimite mai multe trupe,
cu atât mai surprins va fi preşedintele Hayes.
Să vină şi să vadă cu ochii lui ce se întâmplă aici.
Se va afla exact cine face tot acest măcel.
Alex? Ce vei face?
Voi încerca să ajung la preşedinte chiar eu, prin căi legale.
Nu va fi uşor să se treacă de guvernator. E prins cu multe.
Am planuri pentru guvernator.
Alex, şi dacă nu poţi lua contact cu Hayes?
Mă voi întoarce la Lincoln să redeschid magazinul lui John.
Voi încerca să mă ocup de asta. Asta ar fi vrut şi John.
Te vom escorta.
Acum eşti o condamnare la moarte pentru orice persoană, Billy.
Nu vreau ajutorul tău.
Alex, tu n-ai văzut ce i-au făcut lui John.
Noi da.
Iisuse, Billy.
Mulţumesc.
Billy, te rog, plecaţi în vechiul Mexic. Te rog.
DELEGAT
Domnilor, pe cai.
- Alex... - Ce naiba s-a întâmplat, Doc?
E ca un vârtej...
Odată intrat, nu mai poţi să ieşi...
Îmi pare rău.
Mă întrebam dacă îţi mai aminteşti de chinezoaica aia.
Aia de la dans? Fandango?
Mă gândeam, fiindcă tot eşti avocat,
poate ar exista o cale legală pentru...
Nici măcar nu mai am suficient loc unde să stau, Doc. Serios.
Bine, da.
Mulţumesc.
Ai grijă de tine, Alex.
Dar ce naiba se întâmplă cu el?
Nu ştiu. Se tot plânge
ba de una, ba de alta, de ce a citit în ziar.
S-a speriat destul de rău.
Dirty Steve mi-a povestit, Billy.
Mi-a povestit ce se scrie în ziare.
Steven i-a povestit despre ce petrecere ne pregăteşte şeriful Peppin.
- Petrecere? Te referi la spânzurare? - Taci, Chivato.
Să te ia naiba, Billy!
Ai văzut vreodată un bărbat spânzurat?
Faţa lui devine vânătă şi îi ies ochii din orbite.
Am văzut când l-au atârnat pe Red Smitty. Am văzut cum i se scurgea capul.
- Un spectacol pe cinste. - Billy!
Nu cred că Charley vrea să audă despre asta.
Cred că i-ar plăcea să audă că nu vom fi spânzuraţi.
Se spune că faci în pantaloni.
Se mai uită şi fetele.
Dacă ne prind, Charley, ne vor spânzura.
Dar de la spuse la fapte, e cale lungă.
Trebuie să facem ceva înainte să ne prindă.
Voi toţi trebuie să mă lăsaţi să fac ceva.
Bine, Charley.
Fir-ar să fie, Charley. Asta e ultima ta dorinţă?
Ţi s-a udat morcovul? Puteai s-o faci când erai în Juarez.
E vorba de o femeie specială. Într-o zi vei înţelege asta.
Atenţie, domnilor. Pregătiţi-vă şi scoateţi bănuţi pentru Bowdre.
Vom fi la cocioabă. Strigă dacă ai nevoie de ajutor.
Ştii ce trebuie făcut, nu-i aşa?
- Cum te numeşti? - Charley.
Păi, Charley,
nu-mi amintesc de tine, dar presupun că tu mă ţii minte.
Cunosc atâţia tineri care vin pentru prima oară...
Ştii cum e.
De ce nu te apropii, Charley?
Doamnă...
vreau doar să vă îmbrăţişez.
Cum vrei, Charley.
Dar oricum costă la fel.
Draga mea, când un om călăreşte 320 de kilometri ca să facă o treabă
poţi să pariezi pe pământurile tale hispanice că o va face.
Dacă acest Billy Puştiul e prin oraş, aşa cum zice lumea,
valorează 200 de dolari întins lat pe această tejghea.
Nu poţi ucide ceea ce nu poţi prinde.
Ştii, metişii ăia, zic că micul Billyto e jumate' cal,
jumate' drac.
Dar cine ştie. Poate un texan mare şi puternic ca tine o poate face.
Chiar îl veţi omorî pe Billy Puştiul?
Oare un cal nu se pişă când vrea?
Dacă e destul de bărbat ca să vină încoace.
Ăsta e pistolul cu care îl veţi omorî?
Pot să-l ating? Vă rog?
Serios, domnule, cu adevărat vă admir şi mi-ar place să ating pistolul
care-l va omorî pe Billy Puştiul.
- Te pricepi la pistoale, flăcău? - Da, domnule.
Bine, atunci ia-l. Aruncă o privire.
Să mi-l dai înapoi.
- Acest pistol l-a ucis pe Ed Rollins. - Serios?
Hei, Mark, o un rând de băutură
pentru fiecare domniţă din casă.
Gata, dă-mi-l înapoi, fiule. În loc să mângâi un pistol aşa,
mai bine ai mângâia o femeie.
Dă-l încoace.
Bun.
Acum cel mai bine e să pleci înainte să te răneşti.
Mă duc acum, dar aş vrea să ştiu ce trebuie să caut.
Dacă mă întâlnesc cu el, voi veni să vă spun.
E un tânăr arătos, ştie să trateze femeile,
se îmbracă spilcuit şi e stângaci.
Lumea zice că îi place să fluiere balade triste.
Ieşi pe stradă
şi dacă vezi pe cineva ca cel pe care l-am descris
vii şi mi-o spui la ureche. - Bine.
La revedere.
Hei! Îl văd!
Chiar acolo! Nu-l vezi?
Aşa deci?
Măi băiatule, încep să mă satur un pic de glumele tale.
Ia du-te tu altundeva, înainte
să-ţi dau pantalonii jos de faţă cu aceste dame
şi să-ţi trag o bătaie la funduleţ până ţi se face mov.
Cu siguranţă eşti un tip încăpăţânat.
Doc! Câţi sunt deja? 25?
5.
Să spunem 10, exact 10. Cum ţi se pare?
Cum zici tu.
Vine John Kinney!
Haide!
La naiba!
Pălăria lui era acoperită de aur şi bijuterii.
Strălucea şi sclipea într-un mod uimitor şi orbitor
când era privită.
Ştiu, ştiu! Şi mie mi se rupe inima.
Cizmele purtate de acest prinţ stângaci al preeriilor
aveau pinteni de argint la tocuri.
- Rahat! - Nu sunt stângaci.
Billy, mă gândeam la drumul nostru
şi se pare că de două ori am făcut un cerc mare.
Şi?
În plus, se pare că ne întoarcem la Lincoln şi ştiu
că nu putem să ne întoarcem acolo... - Ba da.
Nu e o bună idee, Billy.
Dumnezeule, Billy? La ce te gândeşti?
Billy, avem noroc că suntem în viaţă. Să ne întoarcem la Lincoln, e o nebunie.
Lincoln e locul unde îi vom găsi pe cei care l-au ucis pe John.
Sunt 100 contra 5!
Sunt 100 contra 5!? Îl doborâm pe Murphy şi banda se va dezintegra.
Îl doborâm, câştigăm acest război.
- Atunci se va sfârşi. - Nici măcar nu ne putem apropia de el.
Nu e vorba numai de 100 de oameni. Sunt vânători de recompense peste tot.
- Dar nu înspre vest. - Iisuse. Iar o luăm de la capăt.
Ba nu! Te-am urmat! Am ales drumul tău, Chivato, dar nu mai am încredere în el.
Trebuie să mergem în California.
Dă-i încolo de bani, cred în chestia asta cu lumea spiritului... Haide.
California mi se pare foarte bine.
Vă este frică.
- Şi veţi pica testul. - Ce test?
În fiecare zi trebuie să vă antrenaţi, domnilor.
Când nu te mai antrenezi, devii lent.
Şi când se întâmplă asta, eşti ucis.
Nu simţiţi asta, băieţi?
Ca atunci când Kinney ne sufla în ceafă şi boaşele zburdau
şi sângele ni se urca la cap?
- E o senzaţie puternică. - Pariez că e aşa.
Sunt sigur că în mintea ta, auzi sunetul trompetelor
şi cântecul îngerilor! Dar eu fac în pantaloni! Da?
Am luat suficiente capete!
Noi cinci nu putem câştiga acest război!
Înţelegi?
Deci, Billy
vrei să atragi atenţia preşedintelui? N-ai decât.
Vrei să te mai încerci pe tine însuţi? Foarte bine.
Să-ţi spun ceva.
În seara asta mă duc la frontieră. Voi mânca o mâncare caldă
şi o să dorm liniştit. Când va veni dimineaţa, voi fi mexican.
Aşa e Billy. Şi eu.
- Mexic? - Da.
- Înţeleg.
Voi toţi vă puneţi la încercare şi nici măcar n-o ştiţi.
Veţi încerca să ajungeţi în Mexic. Ce uşor!
Ce vrei să spui?
Vor păzi toate drumurile din Texas până în Arizona.
John Kinney cunoaşte pe toată lumea de-a lungul frontierei.
Trebuie să călărim toată ziua prin mărăcinii care ne plac atât de mult
şi care ascund de asemenea vânători de scalpuri şi indieni.
Posibilităţile de a ajunge în Mexic?
Păi,
asta e încercarea cea mai grea, dacă m-ar întreba cineva.
Vin cu voi.
Adevărul e că nu-mi place.
Dragă guvernatorule Ax-tell...
- Axtell. - Aşa.
Am auzit că veţi da...
- Cât e recompensa? - Două sute.
Două sute de dolari pe capul meu.
Poate ar trebui să ne întâlnim ca să vorbim.
Sunt în satul Juarez de la graniţă.
Trimiteţi trei oameni
şi daţi-le instrucţiuni să nu se tragă
pentru că sunt neînarmat.
În concluzie, domnule,
mă predau.
Servitorul dumneavoastră fidel,
William H. Bonney.
Mi-a făcut multă plăcere să călăresc cu tine, Chavez.
Multe nopţi, prietene...
Multe nopţi, ţi-am pus un cuţit la gât în timp ce dormeai.
Mă bucur că nu te-am ucis, Steve.
Eşti un tip de treabă.
P.S.
M-am răzgândit. Pupă-mă în fund.
Charley se va căsători!
Dacă cineva te întreabă de unde ai pălăria asta
spune-i că Billy Puştiul ţi-a dat-o.
Acum du-te. Pleacă de aici.
Pat Garrett.
- Aşa e. - Ce faci aici?
Nimeni nu ar trebui să vină aici.
M-am întors în Louisiana cu treburi de familie.
Vroiam să-l văd pe puştiul care a făcut senzaţie.
- Cum ai dat de mine? - Sunt un vânător.
Voi fi uns ca şerif, dacă o să mă aleagă.
- Ce tot spui acolo? - Mi-au cerut să candidez.
Păi şi eu îţi cer să pleci.
Pe acolo.
Sau am să-ţi iau blestematul de scalp aşa cum i l-am luat lui Brady.
Billy, încă nu reprezint legea
şi nu sunt aici pentru a te irita.
Am venit să-ţi dau veşti proaste despre un prieten comun.
McSween, avocatul lui Tunstall.
- Ce-i cu Alex? - Va muri. Mâine.
El şi nevastă-sa, în casa lor.
Murphy ştie că mâine se întoarce la Lincoln.
Vor aştepta până ajunge acasă şi îi vor face o vizită.
- La ce oră îl aşteaptă? - La ora cinei.
M-am gândit că ai fi unicul lui prieten având curajul de a strânge nişte
simpatizanţi de-ai lui McSween şi de a-i oferi lui şi nevestei sale,
o escortă adecvată până la frontieră.
N-am mai fost în Louisiana de ceva timp.
Ne mai vedem, Billy.
Auzi, Garrett...
Suntem prieteni?
Da, Billy, suntem...
Regulatorilor!
Încălecarea.
Hei, Charley.
Poate ar trebui să rămâi.
Oricum, tragi în aer.
În plus, prietena ta plânge. Mă doare deja capul.
Acum ai o nevastă.
Ar trebui să rămâi.
Nu e uşor când ai tovarăşi.
- Alex! - Alex!
Ce naiba...
Alex, haide! Umblă vorba.
- Vor veni să te omoare. - Fir-ar să fie, Billy!
V-am spus să nu veniţi încoace.
Nu-mi voi părăsi casa.
Dacă rămâi, te vor ucide.
Atunci va trebui să-i omor pe toţi tipii care te-au ucis.
- Sunt o mulţime de ucis. - M-ai auzit, Billy.
- Alex, poate... - M-ai auzit!
Nu putem să rămânem aici şi să aşteptăm
ca Domnul să ne salveze...
Susan, sunt bolnav.
Nu pot să merg în vechiul Mexic.
Puneţi-o în mijlocul străzii. Haideţi!
Nu te preocupa, Alex. S-a anulat călătoria.
- Vin prin faţă. - Rahat.
Aduceţi căruţele încoace, repede! Înconjuraţi casa.
E Peppin.
Chavez?
- Cum e pe latura estică? - Oamenii lui Murphy.
Charley, cum e pe partea ta? Putem ieşi pe acolo?
Charley! Cum e?
E John Kinney!
Cred că ce ţi-au spus a fost o capcană ca să ne prindă pe toţi în acelaşi loc.
Doamne. Ia uite-i.
Va fi măcel.
- E John Kinney. - Poate doar pe noi ne vrea.
Nu.
Se gândesc că pot termina războiul
chiar aici cu o singură lovitură.
Şi cam asta e ceea ce vor să facă.
- E John Kinney! - Mersi mult, Charley.
Iisuse!
Haide! Mişcaţi! Fugiţi!
Charley...
Of, Doamne.
Acum e sigur că ne vor spânzura.
- Bine! - Bonney!
Te-am prins, Billy Puştiul!
Priveşte la toate aceste arme!
Ieşiţi afară! Încetişor!
Eşti acolo, Bonney?
Să ne distrăm un pic, Doc.
Aici sunt, ticălosule!
Billy, ce naiba facem acum?
Hai să le arătăm ăstora că în sfârşit şi-au găsit rivali pe măsură.
Ce?
- Hei, Peppin! - Te aud, Bonney.
Văd că-l ai pe Charley Crawford acolo cu tine.
Da. Suntem o grămadă...
- Doamne! - Fir-ar să fie!
Hei, Peppin?
Charley Crawford nu mai e cu tine!
Canalie! Trageţi!
- Eşti bine, Doc? - Da.
Băieţii ăştia nu se dau bătuţi!
Sunteţi bine, doamnă?
- Sunteţi bine? - Da.
- Charley! - Da.
Ia două puşti. Du-te sus. Doc?
Urcă cu el. Încarcă bine armele.
Steve, urcă şi acoperă latura nordică.
Alex.
Asta poate fi ultima ta şansă de a lucra la cazul John.
Participarea mea activă într-o bătălie cu pistoale
ar anula asigurarea mea de viaţă.
Nu pot s-o fac.
Ştim că ştii să tragi, Bonney.
- Şi noi ştim. Predă-te! - Chavez!
Chivato...
Au trimis trupele.
Billy, suntem buni, dar treaba asta devine ridicolă.
Descălecaţi!
Îmi plac aceste dezechilibre.
Domnule Murphy, dle judecător Bristol...
Avem toţi şobolanii într-o singură gaură.
Ce durează aşa de mult? Nu vroiam armata.
- Nu avem nevoie de atâta atenţie. - Au 30, poate 40 de tineri acolo sus.
- Nenorocitul. - Emoţie destulă.
Dle judecător.
- De ce eşti aici, Nathan? - M-au trimis
să mă asigur că lucrurile nu scapă de sub controlul autorităţilor.
Dacă aveţi vreo intenţie politică în viitor
veţi acţiona după sugestile noastre.
- Şi ce sugeraţi, domnule? - Atac militar masiv. Distrugeţi-i!
- Chinezoaico! Soldaţi, opriţi-o! - Yen!
Opriţi-o! Chinezoaico!
- Chinezoaico! - Yen!
Colonele, acum puteţi permite trupelor dvs să deschidă focul?
Acoperiţi-mă.
Trebuie să dăm foc la casă ca să-i prindem!
- Şi fata? - Dă-le foc!
Poftiţi?
Dă-le foc!
- Dle Murphy! - Nu contează, colonele.
Spuneţi trupelor voastre să aibă grijă la oamenii mei
când se duc prin spate.
Sergent, puneţi oamenii în rând!
Haide.
Foc!
- Opriţi focul! - Hei, Billy...
Te rog! Trebuie să plec!
Trebuie să mă duc la nevastă. Am o nevastă.
E o fătucă mexicană. Te rog!
Charley, dacă nu începi să împuşti câţiva,
n-ai s-o mai vezi niciodată!
Haide, Charley!
- Plecaţi! - Haide!
Asta e! Haideţi! Să-i prindem!
I-au dat foc. Au dat foc la casă, băieţi!
Domnule Bonney! Domnule McSween! Sunt colonelul Nathan Dudley
de la Fortul Stanton! Ieşiţi afară
cu mâinile sus!
Cu mâinile sus?
Cred că mai bine negociez cu el.
Hei colonele ticălos, pupă-mă în fund!
Fir-ar să fie, Billy!
Aduceţi-l pe preşedintele Hayes încoace!
Atunci vom ieşi! Vom vedea dacă îi place asta.
Hei, Kinney, ticălosule! Am să-ţi zbor fundul!
Îţi voi zbura fundul de aici până-n Patricio dacă e nevoie,
rahatule! - Aşa Charley!
Nebunule!
- Aşa Charley! - Da!
Aşa Charley!
Da!
Da...
- Da! - Da!
Aşa Charley!
Alex! Scoate-o pe Susan de aici!
- Haide. Să ieşim. - Stai!
Nu! Vreau lucrurile mele!
Susan, haide! Ieşi!
Va ieşi o femeie! Lăsaţi-mi nevasta să iasă!
Un moment. Iese o femeie. Opriţi focul!
Du-te!
Yen, du-te.
- Du-te! - Rămân cu tine.
Necesară. Rămân.
Colonele.
Colonele, pot să vă ajut cu ceva?
În şopron, poate?
Doamnă, n-avem timp pentru reclamaţii.
Treceţi pe partea cealaltă ca să pot să-mi fac munca...
Animalule!
- Asasinule! - Scoateţi-o de aici! Luaţi-o!
Unde e Chavez?
- Unde naiba e Chavez? - Nu ştiu!
- Ce? - Nu e!
- Probabil a scăpat! - Ştiam eu!
Scârba aia de ticălos mexican!
Ştiam că nu trebuia să avem încredere în el! Ştiam!
Noi vom muri aici şi el e acolo afară tăvălindu-se cu calul lui!
Ştiam! O ştiam foarte bine!
Chavez!
- Da! - Regulatorilor!
Kinney, nenorocitule! Ori tu, ori eu!
Ne scapă! Dudley! Prindeţi-l pe nenorocitul ăla!
- Călăriţi, băieţi! - Dudley, prinde-l pe nenorocit!
Fugiţi!
Ticălosule!
Prinde asta, Murphy. Nemernicule.
Acum s-a terminat.
Informaţii din Lincoln ne informează că Jose Chavez Y Chavez
s-a dus în California unde şi-a schimbat numele
şi s-a angajat la o fermă de fructe.
S-a aflat că Josiah "Doc" Scurlock a lăsat vestul pentru est,
luându-şi cu el o logodnică chinezoaică,
pe mama ei şi 14 fraţi şi surori.
Susan McSween a realizat
visul soţului ei şi al lui John Tunstall
când a devenit una dintre cele mai mari crescătoare de vite.
Guvernatorul Axtell a fost silit de preşedintele Rutherford B. Hayes să demisioneze.
Atât banda Murphy-Dolan cât şi mafia din Santa Fe s-au dezmembrat.
William H. Bonney, mai cunoscut ca Billy Puştiul,
a continuat să călărească şi n-a mai plecat niciodată din New Mexico.
A fost prins şi ucis în Fort Sumner de către şeriful Pat Garrett.
Sursele informează că era neînarmat şi a fost împuşcat pe întuneric.
A fost înmormântat alături de Charley Bowdre la Old Fort Sumner.
Informaţiile primite spun că ceva mai târziu, o persoană necunoscută
s-a strecurat până la mormântul lui
şi a gravat o inscripţie.
Epitaful avea un singur cuvânt:
"Tovarăşi."