Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Vino încoace.
Vrei s-o pun din nou?
Găseşte-l!
Faro. Găseşte-l.
Ieşi de acolo.
Ieşi de acolo, repede!
Haide, trebuie să... trebuie să ieşi de acolo.
Bine, bine, ies.
- Ies... lasă-mă să-mi iau... - Coboară! Coboară!
- Coboară. - Cine eşti?
Cine eşti?
- Nu, nu, nu... - Unde sunt ceilalţi?
Cine?
- Rahat. - Unde sunt ceilalţi?
- Unde sunt? - Nu mai e nimeni.
Nu ştiu ce să spun. Doar eu sunt.
Trebuie să ieşi din apă, te rog.
Te rog... apa vine din afara văii.
Trebuie să ieşi din apă, te rog.
Nu!
Eşti bine?
Poţi să-mi faci injecţia?
Poţi s-o faci? Eu nu pot.
Poţi să mă ajuţi?
Ce e? N-o să-ţi fac rău.
Nu-ţi fac. Haide, am nevoie de ajutorul tău.
Ia-o.
Nu ştiu cum se face.
Da, trebuie s-o fac o dată pe zi.
Şi asta... albastră.
Oricum n-o să supravieţuiesc.
- Prostule. Prostule! - Noi...
Pot să-ţi duc căruţa până la casă.
Avem mâncare. Avem mâncare acolo.
Arde-mi hainele.
Şi trupul, dacă mor.
Cum te cheamă?
Ann.
Eu sunt John.
Îmi pare foarte rău.
Bine.
Te descurci.
Încă una, încă una.
Aşa.
Bine. E bine.
Doamne Dumnezeule, binecuvântează-l, te rog, pe acest bărbat.
E foarte bolnav şi are nevoie de ajutorul tău.
Ştiu că trebuie să ai un plan pentru noi,
dar el s-a îmbolnăvit dintr-o greşeală
şi cred că e o persoană bună.
Te voi sluji după cum vei crede de cuviinţă.
Nu spun că nu ştii ce mai bun, dar...
m-aş simţi foarte binecuvântată dacă el...
ar putea să stea aici... sănătos.
Am nevoie de asta, te rog.
Tata ne-a spus:
"Să ai grijă de fermă şi..."
Bine.
"Am fost binecuvântaţi cu această vale."
Da.
Şi atâta timp cât stăm aici suntem protejaţi.
Trebuie să fie o explicaţie.
Nu ştiu, ceva legat de...
condiţiile meteorologice,
sau poate creasta a creat o...
o simplă zonă tampon naturală.
Adică...
E curată nebunie că asta se află aici.
Nu.
Nu e nicio nebunie.
De ce au plecat din vale?
De ce te-au lăsat de una singură?
A trebuit să caute supravieţuitori.
- Ei... - Supravieţuitori?
Au spus că asta era datoria noastră, aşa că...
David trebuia...
Fratele meu trebuia să stea aici,
dar a plecat pe furiş să-i caute,
la două săptămâni după ce au plecat.
El e, cel de acolo.
Câţi ani avea?
13.
Bănuiesc că are 14 acum, dar...
vorbea de câteva zile să ne ducem să-i căutăm,
şi era foarte supărat.
N-am ştiut cum să-l calmez.
Îmi pare rău.
Mă duc să-ţi pregătesc patul.
Ai nevoie de ceva? Apă?
Mi-e bine.
Bine, păi...
Noapte bună!
Cred că mai ai nevoie de odihnă.
Poate, nu puteam să stau aşa la fereastră,
să te privesc cum faci toată munca de una singură.
Haide, nu poţi... nu poţi să munceşti
- aşa... nu încă. - Ştiu, ştiu.
Mă refeream că voiam să vin aici şi să te văd cum o faci.
Ce sunt toate astea?
Vor ieşi boabe de soia,
dar trebuie să scot pietrele mai întâi.
Totuşi, de ce faci munca manual?
- Nu poţi să conduci tractorul ăsta? - Am crescut la fermă.
Ştiu să-l conduc mai bine decât tine.
A rămas fără benzină.
Am folosit-o anul trecut.
Dar la acel magazin?
E o benzinărie sau doar un magazin?
Da, dar pompele nu funcţionează fără electricitate.
Nu, nu, nu, poţi folosi...
o poţi face să funcţioneze manual.
A mers!
A mers! A mers!
M-ai văzut la benzinărie?
Săream în sus de bucurie. Eram atât de entuziasmată.
M-am simţit ciudat să îndrept o puşcă spre tine
chiar dacă nu era încărcată.
O ţin mereu încărcată.
Are o lunetă grozavă, nu?
Arată bine.
Am multe lucruri pentru care să fiu recunoscătoare.
Erai în nord când a început?
Da.
Eram cam la o milă sub pământ
într-o unitate guvernamentală...
un buncăr.
Sunt inginer de cercetare.
Eram.
Ca un...
- ...asta înseamnă că eşti un om de ştiinţă? - Da.
Serios?
Am fost.
Tare.
Am fost în echipa de proiectare a acelui costum, pe care îl purtam.
Dar, e singurul motiv pentru care am reuşit să supravieţuiesc până acum.
Totuşi, nu trebuiau să fie pe termen lung.
E terminat acum. E avariat.
De ce ai plecat din buncăr?
Nu mai era un loc sigur?
Eram la o milă sub pământ.
Nu era...
Nu era soare.
Nu era ploaie. Nu era cer.
Nu era nimic.
Mă înţelegi?
Ce voiam de la viaţă...
nu era acolo.
Aşa că am plecat.
Te-ai dus să-ţi găseşti soţia.
Soţia?
Alaltăieri când m-am uitat în căruţa ta, ca să-ţi iau medicamentele.
Am dat din greşeală peste nişte poze cu soţia ta.
Nu e soţia mea.
A fost...
A fost doar o fată de acum mult timp.
Ştii, motivul pentru care am plecat...
Sincer, ceea ce cred că voiam să găsesc
era un loc ca ăsta...
Fără să cred vreo secundă că ar putea să existe.
Nu credeam că voi mai mânca peşte proaspăt.
Sunt o groază în lac.
Obişnuiam să luăm somn din râu,
dar, evident, au murit cu toţii.
Dar lacul ăsta vine din aceeaşi apă ca cea din fântână.
Tata spune că vine dintr-o pungă cu apă subterană.
Credea că e o parte importantă din lucrul ce a ţinut acest loc în viaţă.
Un strat acvifer.
Da.
Are logică. E un bărbat inteligent.
Aş mânca peşte...
în fiecare zi a săptămânii.
Putem mânca cât de mult doreşti
până când lacul va îngheţa.
Ce s-a întâmplat iarna trecută? A nins mult?
Da.
Am stat mai mult în casă, ghemuită cu Faro.
Adică, am economisit mâncarea, dar am terminat-o pe majoritatea.
Adevărul e că...
era cât p-aci să mor de foame şi de îngheţ.
A fost greu.
Ăsta e un motiv bun să plantezi întregul câmp.
Da, dacă am porni congelatoarele, am putea să ne facem provizii de peşte.
Mi-aş fi dorit ca generatorul să nu se fi stricat, ştii?
Stai puţin.
Ai un generator?
Motorul e prăjit.
E vina mea.
Când n-a mai funcţionat, mă prosteam.
Ascultam un DVD.
La naiba.
Am vrut doar să aud oameni vorbind.
Nu te învinovăţi. E vechi.
Se pare că a fost reparat deja de vreo două ori.
S-ar fi stricat oricum.
Păcat că nu putem face ca la un târg ştiinţific
unde toate lucrurile sunt alimentate de un cartof.
E o idee bună. Haide.
Da, e un flux bun de apă.
Trebuie să construim un lăptoc în vârf, care...
să fie suficient încât să pornească un generator.
Atâta timp cât avem suficient cablu ca să ajungă până la casă,
am avea energie electrică.
Luminile ar pâlpâi, dar am putea porni congelatorul.
Stai puţin, nu contează dacă apa e radioactivă?
Deloc.
Apa trebui doar să curgă în aval.
E perfect.
Ce vrei să spui?
E roata care se va învârti.
De cât lemn avem nevoie?
Ai văzut şi tu.
Avem nevoie de majoritatea lemnului de aici, nu?
N-am putea folosi altceva?
Poate...
Nu, nu putem... nu-l putem lua pe cel de la casă.
Avem nevoie de hambar. Şi nici de la magazin nu putem să luăm.
Acolo sunt bolţari. Nu, aici e.
- Ce? - Adică...
Ce?
Tata... a construit asta.
A predicat acolo în fiecare duminică.
Şi datorită lui am supravieţuit,
toate astea au supravieţuit.
- Aşa că... - Datorită tatălui tău?
Nu, nu, datorită... datorită Lui.
Şi ce, dacă dărâmăm biserica nu vom supravieţui?
În regulă.
Ascultă...
Ştiu că e greu.
Dar dacă trebuie să dărâmi o biserică pentru a avea electricitate...
Dar nu avem nevoie, cu adevărat, de electricitate.
E vorba... de a reconstrui.
Poate Dumnezeu...
sau tatăl tău...
au pus biserica aici, pentru noi.
Astfel încât să putem începe din nou.
Poate de asta suntem aici...
Ca să începem din nou.
- Da. - Să avem un generator...
Să avem electricitate. Să plantăm câmpurile.
Să ne facem provizii de mâncare.
Nu poţi şti niciodată. Poate facem provizii
- şi pentru altcineva. - De ce?
Crezi că vor veni şi alţi oameni?
Dacă vin şi alţi oameni,
atunci cu siguranţă ar trebui să păstrăm biserica.
- Nu. - Ştiu că nu crezi că e important, dar...
Nu, nu, nu. Nu la asta m-am referit.
Faro. Faro.
Ce-i cu tine?
Haide.
Ann. Ann!
- Bună. - Ajunge pentru ziua de azi.
Tata n-ar spune niciodată asta.
M-ar ţine aici până când s-ar lăsa întunericul
şi m-ar pune să dau cu plugul în zigzag.
John!
Coboară.
Bine.
Ştii...
Cred că trebuie să termin asta.
Du-te în casă şi odihneşte-te.
Trebuie... să termin.
Vin şi eu în curând.
Ne vedem peste puţin timp.
Credeam că ai plecat.
Sunt aici, mă relaxez.
Am aflat o groază de lucruri despre tine.
Am aflat...
Eşti bine?
Că lui Annie îi plac M&M-urile.
Da.
Am aflat că lui Annie...
Nu-i nimic.
Îi plac... ce-i asta?
Nu ştiu, dar îţi plac.
- O bomboană. - Lui Annie...
Lui Annie îi plac biscuiţii în formă de peştişori.
Da.
Făceam investigaţii, şi am aflat că nu-ţi place.
Lui Annie...
nu-i place...
sucul de cireşe.
Chiar şi dacă e sfârşitul lumii
Annie nu bea afurisitul de suc cu cireşe.
Îmi pare rău, n-ar trebui să înjur, nu?
Ştiu.
Cred că ar trebui...
Îmi pare rău. Nu, nu, nu, nu...
Cred că ar trebui să ne îndreptăm spre casă.
Spune multe despre tine.
În regulă. Jacheta ta.
Stai să-mi dau jos încălţările.
Bine.
Hai să le dăm jos. Haide.
Nu, pot să le dau şi eu.
- Pot să le dau. - Bine.
Pot să le dau, bine?
Nu...
N-am nevoie de ajutorul tău tot timpul afurisit.
Bine.
N-am nevoie de ajutorul tău tot timpul, da?
N-am nevoie...
Bine.
N-am nevoie de ajutorul tău tot timpul, da?
Bine?
N-am nevoie de ajutorul tău tot timpul.
E în regulă.
Îmi... îmi pare rău.
Pot s-o fac.
Îţi datorez...
Îţi datorez micul dejun, cred.
Bine.
Nu... Nu ştiu ce să spun.
Am...
E în regulă.
Nu-i nimic.
Nu ţi-a plăcut ce cântam?
Ai plecat înainte să termin.
Ştiu şi alte cântece.
Doar că toate sună ca nişte imnuri din cauza orgii.
Nu ştiu despre ce vorbeşti.
La capelă, puţin mai devreme.
Nu sunt îmbrăcat corespunzător.
Nu, nu face nimic.
Uite ce am găsit la magazin.
E o idee bună?
- E în regulă. - Nu trebuie s-o bem...
Nu, nu, nu, cred că vom fi în regulă cu o sticlă.
S-o deschidem.
Ai mai băut vin, nu?
Sigur.
Foarte frumoasă.
- Mai vrei? - Nu, nu.
Poate e de ajuns, nu?
- Poate ar trebui s-o păstrăm. - E în regulă.
Vreau să ne înţelegem bine.
Şi eu la fel.
Ce vrei să facem?
Vrei să dansezi?
Nu ştiu cum să dansez pe asta.
Nici eu.
Haide.
Te rog?
Bine.
A fost...
A fost o seară minunată.
Mulţumesc.
Ar trebui să ne ducem la culcare.
Bine.
Noapte bună.
Nu înţeleg.
- Cu ce am greşit? - Cu nimic.
Nu ai greşit cu nimic.
Ascultă, te... te doresc.
Cu adevărat.
- Serios? - Da.
Dar... va schimba lucrurile.
Adică, va schimba totul,
şi nu doar pentru tine.
Avem nevoie de timp...
şi e în regulă, pentru că îl avem.
În regulă?
Bine.
Vrei să plec?
Nu, nu.
- Nu, vreau să rămâi. - Bine.
Vreau să rămâi cu mine.
Bine.
Poţi să te foloseşti de biserica.
Nu, nu, nu.
E doar un proiect.
Nu merită să te supăr.
Nu mă supăr.
Chiar înseamnă ceva faptul că ai plănuit atât de mult
şi te gândeşti pe termen lung în ce ne priveşte.
Asta chiar înseamnă ceva.
Gândurile sunt partea uşoară.
Partea grea e să găseşti un motiv.
Nu-i nimic.
Sunt multe proiecte.
Pare un...
câine bun.
De nădejde.
Nu vreau să vă fac rău, doamnă.
Tot ce vă cer este un pahar cu apă dacă ştiţi unde pot găsi unul.
Mă cheamă Caleb.
- Ann! - Nu, nu!
Nu, nu, nu, e în regulă.
E în regulă.
E în ordine.
Nu-i nimic.
De ce ne-ai furat ouăle?
Îmi pare rău, doamnă.
Nu toată lumea e ospitalieră precum sunteţi dv.
Spui că vii de la 80 de km depărtare de locul ăsta?
Da, dle. Am lucrat în mine
cam la trei ţinuturi depărtare, lângă pârăul Big Sandy.
Obişnuiam să jucăm fotbal cu cei de la şcoala lor.
La fel ca dv, dle Loomis,
am fost sub pământ când s-a întâmplat rahatul ăsta.
Scuzaţi-mi limbajul, doamnă.
Nu-i nimic.
Majoritatea băieţilor aveau familii.
Au ieşit la suprafaţă, dar nu s-au mai întors.
Într-un final am rămas fără mâncare.
Şi am hotărât să risc.
Cât timp ai stat în afara minei?
Prea mult timp.
Am fost bolnav de când am găsit o grotă acum câteva zile.
Ştii peştera din... creasta de acolo?
Da, o ştiu. Da, este o peşteră în Claypole Canyon.
Eu şi cu fratele meu obişnuiam să ne ducem acolo când eram mici
şi construiam forturi.
- Serios? - Da.
Care e planul tău?
O să mergi în continuare spre sud?
Da, dle, asta e ideea.
Dacă aş putea sta aici o noapte,
veţi scăpa de mine până mâine dimineaţă.
După cum am spus, ai adunat radiaţii.
M-am gândit eu.
Sunt cam slăbit.
Chiar am vomitat de câteva ori.
Cât de grav crezi că e, John?
Nu e la fel cum am avut eu, dar...
probabil că ar trebui să te odihneşti câteva zile.
Aş aprecia asta.
Mulţumesc.
Ce părere ai?
Nu ştiu ce să zic despre faptul că a furat, dar...
Nu-i port pică.
N-a ştiut cum vom reacţiona şi a fost precaut.
Deci eşti de acord cu acest lucru?
Dacă tipul vrea să doarmă afară pentru câteva zile...
John...
Chiar n-o să-l invităm înăuntru?
Amin.
Mă tot gândesc că mă voi trezi pe cealaltă parte a drumului.
Ştii, e amuzant, eu n-aş fi luat-o pe drumurile principale.
Mereu mergeam pe drumuri de ţară sau pe şinele de cale ferată.
Mi-era frică să văd pe cineva.
Într-o zi, am văzut un depozit lângă un drum principal.
Erau nişte bidoane cu apă afară.
Speram să fie apă. Indicaţiile aparatului erau scăzute.
Când am ieşit, am găsit pe cineva în căruţa mea.
Era un băiat de 13, poate chiar 14 ani.
Probabil că era pe drumul principal, şi venea din sud.
Mi-a fost teamă să mă duc înapoi în sud.
Nu ştiu de ce. Din cauza precipitaţiilor radioactive... am fost...
El e motivul pentru care am venit în direcţia asta.
Era bolnav... murdar.
Avea burta balonată, îmi fura mâncarea.
Orice punea jos, vomita pur şi simplu.
N-am putut să-l ajut.
L-am scos din căruţă.
A apucat uşa, aşa ne-am luat la bătaie.
A scos un cuţit. S-a năpustit spre mine cu slăbiciune.
Atunci mi-am scos pistolul.
Îndată ce l-a văzut, a renunţat.
A început să plângă.
Era în genunchi, implorându-mă să-l omor.
N-am putut să fac nimic.
Doar l-am abandonat pe marginea drumului,
şi l-am lăsat acolo să moară.
Subtitrari-Noi Team
Ştiţi că vă spuneam despre cei cu care am lucrat în mină
că au plecat şi nu s-au mai întors?
Nu e tocmai adevărat.
Am fost cu încă patru oameni.
Ei erau tipi mai în vârstă, familişti, cum am spus.
Primele săptămâni, au fost...
îngrozitoare.
Telefoanele erau picate.
Posturile radio s-au închis una câte una.
Am început să devenim... claustrofobici,
gândindu-ne că toată lumea complota împotriva noastră.
Unul dintre ei, Micah,
un tip foarte solid, dar un băiat cumsecade...
a cedat nervos.
A spus că trebuie să iasă din mină cu orice preţ,
dar ceilalţi n-au vrut să-l lase.
Credeau că radiaţiile ar intra înăuntru
dacă trapa camerei ar fi fost deschisă.
S-a aruncat asupra celorlalţi.
S-au sfâşiat unii pe alţii, folosindu-şi doar mâinile.
La final, doar Micah mai supravieţuise, acoperit tot de sânge,
şi eram sigur că mă va omorî şi pe mine.
Dar i-am... i-am întâlnit privirea.
L-am privit direct în ochi...
Şi s-a depărtat de mine.
S-a prăbuşit.
A murit după câteva ore.
Îmi pare foarte rău, Caleb.
Păstrăm apă şi aici în casă
dacă ai nevoie la noapte.
E mai uşor decât să mă trezesc şi să iau din fântână, nu?
Da, aşa e.
Iar aici sus, e camera ta.
- Sunt poze cu tine? - Da, eu sunt.
Baia.
Şi aici e camera ta.
Fotbal din şcoala generală.
Aş prefera să fiu în iad cu spatele frânt
decât să fiu din nou acolo.
O să iau toate lucrurile astea mâine dimineaţă.
Nu, n-o face.
Îmi place aşa.
N-o să stau aici mult timp.
Ce faci?
Ce vrei să spui?
Nu ştim nimic despre tipul ăsta.
Poate fi oricine.
I-am arătat camera lui, doar.
John, tu ai vrut să stea.
Nu, nu, nu, nu, tu l-ai invitat în casă.
I-ai pregătit cina.
L-ai cazat în capătul holului.
Ştii ce? Nu e ca şi când e un om rău.
Nu? Adică...
Chiar crezi asta?
Nu ştiu ce să cred încă.
Nu mi-ai spus de acel băiat din căruţă.
Ascultă, nu vreau să vorbesc despre asta.
Mi-aş dori să poţi vorbi.
Nu cred că ai înţelege.
De ce n-aş înţelege?
Şi eu am trecut prin asta, îţi aminteşti?
Îţi aduci aminte când am spus că voi cultiva câmpurile înapoi, până va veni vara?
Chiar mă apucasem, apoi...
m-am gândit să nu mă mai deranjez.
Sunt sigură că ai trecut printr-o experienţă groaznică.
Dar... adică, n-a fost... n-a fost uşor nici aici.
Am păstrat calendarul ăsta, în primele luni după ce au plecat.
Apoi după un timp, am realizat că nu...
nu conta. Nu se mai întorceau
Mi se părea o prostie.
Nu m-am mai gândit câte zile treceau.
Mă săturasem să fiu singură, ştii?
Nu am mai vrut să fiu singură.
Ce vreau să spun e, că ai venit
şi m-ai făcut să trec prin toate astea din nou.
Şi nu oricine.
Tu.
L-am ucis.
Pe băiat.
Cred că era fratele tău.
Nu ştiu.
Semăna cu el.
Îmi pare rău.
Nu-i nimic.
Avem varză acolo, şi boabe de soia lângă casă.
Pe aici primprejur sunt castraveţi, roşii, dovlecel,
lapte de la vaci, evident, ouă şi ocazional carne de la găini.
Pare mai în vârstă decât e, nu?
Da.
Ştii ce mai aveţi? Curcani.
Vă e foame, dle Loomis?
La naiba.
Ai ratat de puţin.
Care e planul tău?
La început, când posturile de radio mai mergeau,
se vorbea despre mulţi oameni care se îndreptau spre sud.
Au fost multe înregistrări vechi care se repetau mereu la EBS.
Da, le-am auzit. Puteam să ne dăm seama.
Nu, cu siguranţă n-ai auzit bine.
Adică, emanaţiile radioactive auxiliare?
- Mai ales în sud... - Nu, dle Loomis.
Dle Loomis, e un oraş numit Anson, lângă Golf.
- N-a mai rămas nimeni acolo. - Tipul de la radio a spus
că sunt cam trei duzini, toate familii de militari.
Şi dv aţi lucrat în armată, nu, dle Loomis?
Am fost un contractant civil.
Vreţi să pariem care din noi îl nimereşte?
În regulă. Care e miza?
Ann.
Glumesc, dle Loomis.
Doar pentru dreptul de a ne lăuda, atât.
Deci veţi pune platforma acolo jos?
Apa e radioactivă, dar avem costumul.
Punem roata pe platformă ca s-o stabilizăm,
apoi punem un fel de...
un fel de lăptoc care să arunce apa în găleţi
şi s-o învârtă suficient de rapid încât să alimenteze generatorul.
Şi ştii cum să faci toate astea?
Da.
Noi nu avem nevoie de Anson.
Am putea fi noi Anson.
E destul de mişto, dle Loomis.
De ce nu aţi început să-l construiţi?
Din cauza materialelor brute.
Ann are un ataşament emoţional de biserica ei.
Tatăl ei a fost pastor acolo.
Nu ştiu. Spune că e de acord,
dar n-am vrut s-o supăr.
Bună lovitura.
Bine, cine o să-l taie?
Dl Loomis ar trebui. El l-a împuşcat.
În regulă.
Deci aceea e capela tăticului tău?
Tata ar spune că e capela lui Dumnezeu
şi el doar lucrează acolo.
Dl Loomis spune că trebuie s-o dărâmi
ca să construiţi proiectul cu apa.
Nu am spus asta.
Am spus că nu trebuie să facem proiectul cu apa,
cel puţin nu imediat.
Ann, probabil că vrei să aştepţi.
Reconstruirea e importantă.
Cred că ar trebui s-o plănuim.
Sunt confuz acum.
Zici că eşti dl Loomis.
Poftim?
E doar un proiect.
Se va întâmpla la momentul potrivit, bine?
Avem lemn destul aici
- de la copaci şi... - Ann...
nu avem cum să tăiem copacii.
Sunt sigur că putem găsi o cale prin care să-i doborâm.
- Nu crezi? - Nu, nici...
Nici măcar nu-i vorba de a-i doborî.
Frezarea lor e problema.
Ai luat în considerare şi altă clădire?
- Poate una nu atât de apropiată de ea? - Am avut deja discuţia asta.
Am avut-o. Nu e altă clădire.
Vrei s-o lăsăm baltă?
Cred... că e singura cale.
Da, aşa cred şi eu.
Păi să ne apucăm atunci.
Ann?
Da.
Sigur. De ce nu?
În regulă!
Haide, ridicaţi-l, dle Loomis!
Un pic mai mult, e bine aşa.
Te-am văzut.
Am vrut s-o fac.
Ba n-ai vrut.
Ba am vrut.
Ar trebui să luăm o prelată.
Cel puţin până vom şti ce vrem să facem cu ea.
Vrei să ne plimbăm?
- Şi tăticul meu a cochetat cu predicarea. - Da?
Totuşi cred că îi plăceau mai mult femeile şi băutura.
Am trecut de la mersul la biserică în fiecare zi
la a nu mă mai duce deloc.
Dar... nu te părăseşte niciodată.
De ce ai fost de acord să dărâmăm capela?
Ştiu de ce a fost de acord John. Adică...
el nu e o persoană religioasă, dar...
Acea biserică...
era sfântă datorită a ceea ce ai adus tu în ea.
Asta nu poate fi dărâmat.
E un mod frumos de a privi lucrurile.
Ăsta e adevărul.
Mulţumesc.
Vorbeşti despre credinţa ta cu dl Loomis?
Nu.
Nu încearcă să mă oprească sau ceva.
Doar că nu e un lucru pe care să-l împărtăşim.
Dar e în regulă.
Şi ce spune despre ce s-a întâmplat acolo?
Doar...
Nu aţi discutat despre asta?
Nu chiar, nu.
Ce părere ai?
Cred că El are un plan...
şi noi trei facem parte din el cumva.
Dar am fost noi credincioşii, nu crezi?
Exact ca valea asta, de ce a supravieţuit,
de ce noi doi am supravieţuit, fiindcă avem credinţă.
Şi dacă nu ai credinţă?
Trebuie să ai.
Nu toată lumea are.
Trebuie să ai.
E singurul mod prin care vei supravieţui.
Ia te uită!
Cu siguranţă arată ca o roată.
John, e uimitoare.
Va funcţiona.
Da... voiam să vorbesc cu tine despre ceva. Vino încoace.
Bine.
Cum să-ţi spun?
Am văzut modul în care tu şi Caleb vă uitaţi unul la altul.
Şi voiam să ştii că e în regulă, bine?
- Nu vreau... - Ce vrei să spui?
Nu, nu, nu, nu.
Voiam să-ţi spun că n-am nimic împotrivă, bine?
Sunt de acord cu lucrul ăsta.
Trebuie să... trebuie să explorezi.
Nu simt nevoia să explorez.
N-o să-ţi stau în cale, asta vreau să spun.
- Bine? - Ce?
De ce spui lucrul ăsta?
Fiindcă m-am... m-am plimbat cu el azi?
Nu are de-a face cu plimbarea.
Dacă vrei să-ţi dai seama, fă-o.
Nu trebuie să-mi dau seama de ceva anume.
Îţi dau de ştire că e în regulă, bine?
E în regulă. Totul e bine.
Sunteţi amândoi albi şi puteţi fi împreună.
E în regulă, bine?
Mulţumesc.
Ţi-a spus despre acel oraş, Anson?
Da, de lângă Golf. Îl crezi?
Nu, nu văd cum ar putea să fie posibil.
Bună treabă.
Pentru o bună funcţionare.
Să-ţi spun numărul de pe cap?
Corect, trebuie să ghiceşti.
Ce carte am pe frunte?
Cred că e 7 de inimă roşie.
Nu, stai puţin, nu mai contează, nu a fost corect.
Care e cealaltă? Ar putea fi... o lovitură cu piciorul.
Sigur, e chiar atât de uşor.
Da, aşa.
Nu ştiu ce să fac cu braţele.
Vreţi să jucăm ceva?
În regulă.
Bine, fiecare din noi trebuie să găsească sticla.
- Bine. - Bine?
Găsiţi sticla.
Cine e primul?
Dle Loomis?
Nu ştiu... Nu ştiu dacă pot.
Poţi s-o faci. Haide, John.
Haide!
- În regulă. Pa! - Du-te!
Nu pot... nu pot s-o găsesc.
E rândul tău, Ann.
Am găsit-o, dar...
am scăpat-o când mă întorceam la suprafaţă.
Nu te cred.
- Am găsit-o! - Haide!
- Am găsit-o! - Trebuie s-o faci din nou.
O să te verific eu. Haide.
Mi-e frig.
Haideţi să intrăm.
Ann?
Ann.
Te iubesc.
- Serios? - Da.
Da.
John?
Caleb s-a sculat?
Nu ştiu.
Dle Loomis.
Caleb.
Aveţi chiar şi cafea
- pentru mahmureli. - Aşa e.
- Neaţa. - Neaţa.
Puteţi să începeţi.
Mă duc până la baie.
E o zi frumoasă.
Amin.
Ce avem de făcut pe ziua de azi?
Sunt al tău.
Orice ai nevoie, pune-mă la muncă.
Să văd.
Trebuie să fac ultimele retuşuri la roată.
Să o las jos în pârâu.
Să ne apucăm de treabă imediat după micul dejun.
Caleb, trebuie să spun ceva.
E o fată specială.
Cu siguranţă e, dle.
E amuzant. De tine am avut nevoie...
ca să-mi dau seama de asta.
Ţi-ai fi dorit să nu vin niciodată?
Nu.
Dacă n-ai fi fost aici, n-am fi terminat roata atât de repede,
n-am fi progresat să obţinem electricitate.
Adevărul e că n-ai fost niciodată o ameninţare pentru mine, Caleb.
I-am...
I-am spus lui Ann să facă tot ce era necesar
să te convingă să nu pleci.
În regulă.
E amuzant?
Nu vă cred, dle.
Gelozia nu vi se potriveşte.
Şi Anson?
Nu ştiu, dle.
Cum aţi spus, probabil că nu e nimic acolo.
Da!
Eşti bine?
Da, suntem bine.
Vrei să bei ceva cu mine, te rog?
Nu, mi-e bine.
John.
Îmi pare rău.
Nu ştiu cum s-au întâmplat toate astea.
- Nu-i nimic. - Nu, nu-i...
Nu-i în regulă.
Nu e. Vreau să vorbim despre asta.
Am... a fost... a fost...
a fost o noapte cu adevărat confuză.
N-am... nu e o scuză.
Spun doar că...
A plecat, Ann.
Caleb.
A plecat.
Unde a plecat?
Către Anson.
A luat costumul de protecţie.
A spus că îţi aparţine tot ce avea în posesie.
Îmi pare rău.
Traducerea şi adaptarea: Undergrow
Subtitrari-Noi Team www.subtitrari-noi.ro