Prieteni de departe
CAFENEAUA lui Riley
CAFETIERĂ - DEJUN
Gata.
- Ce faci? - Salutare.
Bine.
Ridică-l.
Atenţie!
Vine.
Trebuie să-mi spui unde să întorc.
Ştiam eu.
Nu e aici.
Frank! Sidney!
Încerc la subsol.
Nu te speria.
E pe-aici pe undeva.
Faye!
Ieşi afară!
Hei, tu!
Ai auzit de proprietate particulară?
Am venit după un hamburger, tataie.
Câtă nesimţire! Mergi şi mănâncă în altă parte!
Cine-i?
Scoate-ţi pălăria să te văd mai bine.
Faye!
Pentru D-zeu, pe unde umbli?
M-ai speriat de moarte!
M-am ocupat de marketing.
Cineva trebuie să se ocupe şi de asta.
La ce te uiţi?
La nimic.
Ăla era Bobby?
Cred că da.
Nu, draga mea, nu era Bobby.
Era un bărbat.
Ce zici de un mic dejun?
Nu miroase a şunculiţă.
E duminică?
Lunea şi marţea nu miroase deloc...
pentru că grişul se prepară imediat.
Şi nu e joi.
Ştiu când e joi după ziua de miercuri, când îşi duce lumea gunoiul.
Dacă e duminică trebuie să ieşim în parc.
Bine.
Sid.
Copii, de ce nu veniţi cu noi la plimbare?
Sigur, Faye. E o idee bună.
Coboară.
Bună, mami.
Uite.
Îţi miroase a bani?
Păi bani şi sunt.
N-a scris.
Ascultă-mă. Ştiu despre ce e vorba.
Nu se mai întoarce.
Uite scrisoarea pe care o aşteptai.
Haide, eşti o doamnă foarte bogată.
Ia-o. Ce-i cu tine?
Bani gheaţă.
Nu mă crede.
Te-ai putea muta în Brooklyn.
Poftim. Cumpără-ţi alt sfânt.
Îţi permiţi.
Serviciul de cameră!
E ziua mutării, Picasso!
Eşti nebun!
Nu vrei nici măcar să-i numeri?
Te plătesc ca să te muţi.
Bună, păpuşă. Nu e acasă?
Nu vrei să te muţi la mine?
Locul ăsta stă să cadă.
Nu! Ia...
Nebunule!
Suntem noi.
Băieţii "cioc-cioc".
Hai să ne burduşim din nou, campionule.
Runda a doua!
Ce-ţi face faţă?
Eşti pregătit pentru revanşă?
Ieri, ne-am încins rău de tot.
Azi avem banii.
Mâine, dacă n-ai şters-o...
Gata, acum ai mai puţin de mutat.
Şi uite şi banii de premiu.
Unde-s băieţii?
Nu-i aud jucându-se.
Bobby!
Donald!
Donald e ditai bărbatul, Faye.
Are doi copii.
Iar eu sunt bunică.
Aşa e.
Ia loc şi bea-ţi cafeaua.
Dar unde e Bobby?
Plecaţi de-aici, huliganilor!
D-le Riley, e ziua dv. norocoasă.
Şi a ta, tataie. Asigurarea Socială, adică eu.
Te muţi, te duci la Miami...
stai întins la soare, asculţi Bing Crosby...
joci dame, bingo.
- Nu vrem s-avem necazuri, Carlos. - Aleluia!
- N-o atinge! - Prea târziu. A luat-o deja.
- Eşti un înger, Bobby. - Chem poliţia!
- Faye, trebuie să-ţi iei medicamentul. - Hai să te pupe mama.
Nu ştiam că ai o mamă. Bună ziua, d-nă!
Gura, Benny.
Ai priceput, da? Lei banii şi o ştergi.
La o parte!
Lasă-l să te ajute.
Nu-i dai niciodată nici o şansă. Bobby!
Nu-mi mai spune aşa.
Dă-i afară. Pleacă şi tu.
Să nu te mai apropii de soţia mea sau de casa asta.
Spune-i lui Lacey că-i dau dracu' de bani. Ai înţeles?
Mă calci pe nervi, omule.
Banii nu-s un motiv bun ca să te muţi?
Bine, iată un motiv bun.
Aşa e, bunicuţo. Sparge-o.
- Haide, Faye. - Dă-l afară!
Vorbim mai târziu.
Frank!
Ticăloşilor!
Ia mâinile de pe mine!
CAFENEA
Linişteşte-te, tataie. O să cheleşti de tot!
Nemernicilor!
Uşurel, tataie.
Nu!
... la magazinele de peste tot.
Bateriile nu sunt incluse.
Lacey!
Nu!
Lacey, ticălosule!
N-o să scapi!
Lacey, deschide şi înfruntă-mă ca un bărbat!
N-o să mă dai afară!
Crezi că ar veni până aici?
Acceptă banii, d-le Riley. E ultima ofertă.
Asta-i casa mea! E tot ce am. Am crescut aici, pentru D-zeu!
Ce vreţi să facem, d-le Riley?
Arestaţi-i. Închideţi-i pe viaţă.
- Nu mi-e frică. Depun mărturie. - Ştii ce se va întâmpla.
Au 18 martori care susţin că se aflau în altă parte.
Când or să scape, or să te caute din nou.
Atunci patrulează prin cartier, pentru D-zeu!
Care cartier?
Ce naiba s-a întâmplat?
Vezi-ţi de treaba ta.
Stai puţin. Locuiesc aici. La etaj.
Da. Te-am văzut. Stai în locul lui Moskovitz.
D-le Baylor, chiar credeţi...
că aş putea recomanda această clădire pentru conservare istorică?
D-nă Thompson, arăta mult mai bine azi dimineaţă.
Mă îndoiesc.
Uitaţi-vă la ornamentele în relief.
Priviţi această cornişă.
E din teracotă.
Nu vă plac ornamentele. Bine.
Veniţi aici şi uitaţi-vă la acele proporţii.
- Clădirea are stil. Are personalitate. - N-a rămas nimic de conservat.
Aceasta e încă aici. Poate fi salvată, restaurată.
Avem un standard minim...
în care structura trebuie să fie intactă şi locuibilă.
Voi nu aveţi nici măcar asta.
Locuiesc oameni aici.
Nu pentru mult timp.
Ascultă, dacă eşti aşa de agitată, o să repar uşa.
Nu e vorba de uşă, Mason.
E vorba de tine.
De tine şi de fascinaţia ta pentru acest loc.
Cum? Îmi place aici.
Sigur că-ţi place. E vechi şi dezolant.
Asta e realitatea!
Suntem în anii '80, Mason.
Nimănui nu-i mai place realitatea.
De ce nu vrei să accepţi? E timpul să renunţi.
Mulţumesc frumos. Şi de unde ştii asta?
Chiar tu ai spus-o!
Ai spus că nu mergi nicăieri.
Poţi face deconstrucţie analitică, Lume Nouă, abstracţiuni geometrice.
Dar nu, tu vrei să fii un soi de Andrew Wyeth din East village.
De ce nu te întorci la taică-tu să vinzi furgonete sau rulote...
- Sau cum s-or chema. - Rulote auto.
Dar, pentru D-zeu, pleacă de aici.
Şi când te gândeşti că le-am spus prietenilor
ce marfă e să locuieşti cu un artist!
Nici măcar o dată nu m-ai rugat să-ţi pozez nud!
Stai pe loc!
În regulă!
Scuze.
E în ordine, Frank. A venit.
Ne-a fost de ajutor.
- Dă-mi-o. - L-am sunat pe Donald.
A aranjat totul.
Pentru ce? Pentru o înmormântare?
Mergem la Jersey.
E un cămin de bătrâni.
Ai acceptat banii.
Ai acceptat banii nenorocitului.
Sunt cereale reci...
şi compot de fructe Libby...
dar nu-i plac cireşele.
Şi fasole. Adoră fasolea.
Frank, unde sunt genţile noastre?
Este Nava Dragostei spre Cuba.
Jocuri şi cocteiluri de ananas cu rom.
Ştii ce fac?
Înfig umbreluţe în vârf...
ca atunci când plouă să nu se dilueze lichiorul.
Şi uite şi Enderolul ei, de patru ori pe zi...
după mese şi înainte de culcare şi Hydrodiurilul de două ori pe zi...
şi nu uita.
Am priceput.
N-o să uit. E în regulă.
Frank, suntem obosiţi.
Nu mai e căminul nostru de altădată.
Ia-ţi adio şi din partea noastră.
La naiba, nici n-o să ştie că ai plecat.
Vino, Faye.
Hai s-o facem.
Unde e Muriel?
Miroase a lichior de cireşe.
Muriel!
Eu sunt Muriel acum. Intru, Faye.
Stai, nu sunt îmbrăcată.
Cheamă-l pe Frank. Frank!
Da?
Cine e?
Frank.
Eu sunt Frank acum.
Bine.
Pune discul roşu.
Nu avem un disc roşu.
Muriel are un disc roşu. Alunecă mai uşor pastilele.
Sigur.
- Spune "a". - Nu. Muriel şi cu mine spunem "broască".
- Broască. - Bine, broască.
Ă...
Mă duc să fac curat, Frank.
Mă duc să curăţ acum.
Sau...
poate mâine dimineaţă la prima oră.
Nu trebuie să-ţi faci nici o grijă.
Bine?
Bine.
"Chiar aici aproape
"E un curcubeu pe cer
"Aşa că
"hai să mai bem o ceaşcă de cafea
"Şi să mai mâncăm o bucată de plăcintă"
Am ratat apusul de soare?
Vă rugăm...
cineva...
să ne ajute.
Frank.
Unde naiba este prăjitorul de pâine?
Bună dimineaţa. Island Manor.
Cu ce vă pot ajuta? Alo?
Alo?
Faye, ce e asta?
Tommy, încetineşte.
Nu.
Ia stai. Acelea sunt tablourile mele!
Stai! N-auzi?
Stai puţin!
Dumnezeule!
Azi iau gunoiul...
- Bună. - Bună.
E în regulă. Sunt eu, de la 3B.
Cineva a fost la mine în cameră.
Da şi la mine.
Cred că sunt spiriduşi.
- Bună dimineaţa. - Bună.
- Cine eşti? - De la 3C.
În locul familiei Grandey.
Mi-a văzut cineva...
Hai, dragă. Nu fii timidă.
Haide, dragă.
Am să găsesc un şurub mare pentru tine.
Te-ai săturat de cuie. Uite.
Vrei nişte agrafe?
Haide. Nu mişca.
Haide, Faye. E timpul să cobori.
Îi hrănesc. Le place chestia asta.
Poftim.
Fiul nostru creştea păsări.
Porumbei.
Te rog, Faye. Nu face asta.
Nu acum, da?
Asta e tigaia mea.
Poftim?
- Nimic. - Haide. Spune-i.
- Nimic. Nu e important. - Aia e tigaia ei şi ibricul meu de cafea.
Haide.
Gata cu porumbeii, iubito.
Trebuie să încetezi.
Am spus să termini!
Frank.
Dumnezeule, Faye.
Te-ai dus în apartamentele oamenilor?
Nu eu, ei, ăia mici.
Faye, vreau să te concentrezi.
Vreau să fii cu picioarele pe pământ.
Dar sunt, tată.
Ce ai mai luat?
Ţi-am spus, nimic.
- Ăia mici sunt de vină. - Scuteşte-mă.
Şi asta?
De unde ai o poză nouă?
Nu e nouă, e reparată.
Reparată de zici că-i nouă?
- Au făcut o treabă bună. - Cine?
Nu-ţi spun.
La naiba, Faye!
Bine. Nu s-a întâmplat nimic.
Ar putea fi nişte şobolani uriaşi.
Da, din Brooklyn.
N-a fost nici un şobolan.
Atunci ce a fost?
Ce om normal stă într-o băltoacă...
şi înfige o furculiţă în priză?
Haide, înapoi, cu toţii.
Haide, acum.
Stai aşa.
Uite.
Sunt timizi.
Ei sunt reparatorii.
Le place să repare lucruri.
Au capacitatea asta.
Dansează cu mine.
Haideţi, copii.
Pune şi nişte Fred Astaire.
PLĂCINTĂ DE CASĂ
Nu, nu sunt jucării.
Nu se găsesc de cumpărat la Macy's.
Cei de la armată mi-au spus să te sun.
Vă lipseşte ceva...
din experimentele aeriene?
Nici un cuvânt, nici măcar în Post.
Sunt roboţi, nu? Sunt giroplane sau bombe teleghidate.
Sunt planoare cu microcip.
Sunt nave spaţiale. Îţi dai seama uitându-te la ele.
Nave spaţiale?
Da, de pe o planetă foarte mică.
Foarte mică.
Poate e doar un vis.
Dacă e un vis, care din noi visează?
Nu te uita la mine.
Eu nu mai visez de mult timp.
PÂINE
O să vorbesc cu el.
Ai grijă.
Stai!
Bine aţi venit în America!
Încearcă în spaniolă.
Vorbiţi spaniolă?
V-aţi rătăcit?
Nu răniţi pe nimeni, da?
Mic dejun.
Luaţi loc.
Nu-l lăsaţi să se răcească.
Am făcut omletă.
Arată excelent, d-nă Riley.
Uite. S-a autobranşat.
De aceea aţi venit?
Gata.
Chem poliţia.
Te-am auzit.
Vrei poliţişti, Picasso? Haide. Sună-i.
- Bobby. - D-nă, nu mă cheamă Bobby.
Scuză-mă.
Robert. Dl. B.
Gura!
Am fost jos. Cine a făcut curat?
Cine?
Cine a aruncat asta e terminat.
Spitalizat.
Ce dracu' se întâmplă?
Oricine-ai fi, ai dat de dracu'.
Carlos.
N-aş face asta în locul tău.
Carlos, unde te duci? Hai să vorbim.
Nu uita să scrii!
Uşurel, micuţule. Aşa.
Vreau doar să verific eticheta unde scrie, "Fabricat în S.U.A."
Nu. Aduce ghinion.
Micuţul ăla este găinuşa cu ouă de aur.
Aşa-ţi trebuie.
Ne cerem scuze. N-am vrut să forţăm.
Încerca o chestie ştiinţifică.
"GE." Scrie "GE".
Aceasta este, a fost, cafetiera mea.
Parcă ar fi fost sub presiune.
Cine sunt, Frank?
Cu ce e mai deosebit acoperişul nostru?
Poate eu sunt cauza.
Cum adică tu?
Eu şi cu Faye...
aveam nevoie de ajutor.
Crezi că au venit pentru voi?
Cel mai rapid mod de a pune capăt miracolului
este să întrebi de ce se întâmplă...
sau ce doreşte.
Cum te cheamă?
- Marisa. - Marisa. Ce memorie am!
E ca la marină. Apare şi dispare tot timpul.
Uite pijămăluţele lui Bobby.
Pun pariu că sunt şi nişte scutece pe-aici.
Câţi ani are fiul dv., d-nă Riley?
Bobby?
Stai aşa.
Tocmai a fost ziua lui de naştere.
Trebuie să mă gândesc.
Are urechile ca ale lui taică-su.
El şi cu Frank nu se prea înţeleg.
Frank e foarte temperamental.
O să-ţi placă să fii mamă.
Faye, vino, repede!
- Ce fac? - Nu-ţi dai seama?
O să i se facă foame.
Ia-o!
E prea scurt!
- Mai vrei? - Gata.
Haide, Frank. Mor de foame.
Ce ştii tu? Mulţumesc, Harry.
V-am văzut certându-vă.
Harry Noble, locomotiva umană.
Haide, Harry, spune ceva. Vorbeşte cu mine.
Haide, Frank.
O dreaptă puternică.
Puternică.
Nu spune un cuvânt.
Se uită la televizor. Îi plac reclamele.
E tot ce avem.
Poftim.
Nici o problemă. Suntem vecini.
- Nu are încredere în noi. - Da.
Harry Noble. Pariam pe el pe vremuri.
Avea o dreaptă năpraznică. Ar fi trebuit să vedeţi.
Atenţie! Farfurie zburătoare.
Fantomă în gunoi!
Taci, Benny.
Vine întreaga bucătărie a mamei la voi.
Am zis să taci!
Calmează-te.
Avem planuri cu oamenii aceia.
Ştii ceva?
Oamenii aceia îşi fac planurile lor.
Au pus ceva la cale.
Frate, se organizează şi ne urmăresc.
Cineva îi ajută.
Cineva îi reuneşte.
- Hei, Carlos, văd pe cineva. - Dă-mi-l mie.
Fă-i cu mâna mamei tale.
Aşa.
Eşti norocos. E o drăguţă.
Eşti superstiţios?
Mă duc acolo.
Păi...
nu sunt superstiţios...
dar m-am gândit la lucrurile astea şi de ce s-au întâmplat.
Şi...
Sună prosteşte, dar...
parcă privesc sau ascultă.
- Şi tu crezi că au venit pentru tine. - Da.
Când trebuie să se nască bebeluşul?
Peste două sau trei luni. Nu ştiu exact.
Nu ştii exact? Ce-a spus doctorul?
- N-am fost la doctor. - Cum aşa?
- Mă simt bine. - Trebuie să ai grijă de tine.
Vine prietenul meu. O să aibă el grijă de mine.
- Prietenul tău. - Hector.
E muzician şi călătoreşte mult...
prin lume.
Dar tu? Nu mai ai prietenă?
Nu, s-a şmecherit.
Nu spune asta. O să se întoarcă.
- Da? Şi de ce ar face-o? - De-aia.
Eşti artist.
Ce să spun, artist.
- Pot să intru? - Nu.
- Fac o cafea foarte artistică. - Nu...
vreau să mă culc.
Trebuie să trag un pui de somn.
Am spus ceva greşit?
Nu, mi-a făcut plăcere să discutăm. Ne vedem mâine, da?
Bine.
Pe mâine.
Mason!
Poate a fost pentru tine.
Ce?
Chestiile alea poate sunt aici...
pentru tine.
- Dă-mi aparatul, frăţioare. - Du-te şi te-mpuşcă.
- Termină, Benny! - Vrei să faci afaceri? Plăteşte licenţa.
Vrei să vezi un lucru ciudat?
Poftim, prostule!
Frank!
Ce e?
- În seara asta e noaptea cea mare. - Deja?
Siguranţele! A ars siguranţele.
Uite.
- Ce face? - S-a întâmplat.
Sunt bunică.
Sunt gemeni!
Am nevoie de un trabuc.
- Ai trabucuri? - Trabucuri?
E un moment istoric.
Îţi dai seama ce se-ntâmplă?
Maşinile astea se reproduc.
Componente inteligente. Echipamente informatice vii.
Nu ştiu cum aţi ajuns aici sau de ce tocmai la noi...
dar jurăm...
să vă onorăm şi să vă protejăm...
la bine şi la greu...
pe vreme bună sau rea...
în momente de glorie sau de năpastă...
aşa să ne ajute D-zeu.
Ce e asta?
Bateriile nu sunt incluse.
"Domnul este Păstorul meu, nu voi duce lipsă de nimic.
"Mă duce la ape de odihnă."
Faye.
Faye, s-a mers prea departe. Haide. Ridică-te.
Trebuie să accepţi, Frank. S-a terminat.
Bietul sufleţel.
Ce suflet? D-nă Riley.
D-nă Riley, e o bucată de metal.
Sunt 250 de grame de conserve de alimente, din apartamentul tău.
- Acum ne putem uita înăuntru... - Stai puţin.
Azi-noapte erai încântat. Acum sunt doar nişte bucăţi metalice?
Nu îngropi cel mai avansat, reproductiv...
mecanism zburător, cu precizie de ceasornic, cunoscut vreodată.
D-nă Riley, vă rog!
Ştii, piesa aia micuţă şi neajutorată.
S-a născut şi n-a avut nici o şansă.
I s-ar putea întâmpla oricui. Ce-i cu tine?
Ce-am spus?
Marisa, stai puţin!
Hei! Ce faci?
Marisa, stai puţin! Opreşte-te!
- Stai o clipă! - Îmi fac griji pentru copil.
N-am ce face, dar nu te mai îngrijora. Nu te priveşte.
Harry? Unde te duci?
Opreşte-l!
Ce s-a întâmplat?
Harry, stai o clipă!
Harry, te rog!
Ce faci, campionule? Haide, deschide.
Hai să discutăm despre asta. Nu trebuie să spui nimic. Vorbesc eu.
Ce ai de gând să faci cu chestia aia?
Gary, Glen.
Miroase bine, tată. Ai revenit?
A ce seamănă?
Sandviş cu şuncă, maioneză şi costiţă.
Mediu!
Două ouă prăjite pe ambele părţi, chiflă neprăjită şi fără cartofi.
Sandvişul e gata.
N-o să-mi placă deloc să dărâm locul ăsta.
Mulţumesc.
Ce e asta, păcăleala de 1 aprilie?
Se străduieşte şi el. E prima zi de lucru.
Hei, amice.
Aşa.
Îţi aminteşti?
Sandvişul e gata.
Aşa mai merge.
Ia uite.
Hei, stângaciule! Dă-mi sticla aia de ketchup.
- Asta? - Nu, cealaltă.
Poftim.
Mersi.
Ce?
Cum adică, "Ce?"
Bună, Frank. Ghici ce-am făcut.
- Ce-ai mai făcut? - L-am botezat pe ăia mici.
- Flotsam şi Jetsam. Îţi place? - Cum să nu.
Fii drăguţ.
Întotdeauna sunt. Doar sunt şef la bucătărie.
Dacă nu eşti drăguţ, îi pui pe fugă.
Cum adică?
Îmi place să fim din nou o familie.
Doar tu şi cu mine, Flotsam, Jetsam şi Bobby.
Bine, Faye.
Bine.
Carlos. Despre asta e vorba?
E plin de vechituri. E o magazie, idiotule.
Nu, nu este.
E plină de stafii sau spirite, sau ce-or fi.
Vor să mă pună într-o lumină proastă.
Nu e nevoie de stafii pentru asta, Carlos. Oricum expiră timpul, amice.
Mi-e foame. Ce-ar fi să mă servească cineva?
Ce e aşa de grozav la un loc unde nici măcar nu-ţi dau meniul?
Vrei meniul, amice?
Pentru ce? O să primeşti specialitatea zilei.
Nici n-ar trebui să calci pe-aici. Vă torn pe toţi, băieţi.
Bobby, ai mâncat de prânz?
O clipă. Mă scuzaţi.
Poftim.
Tu ce vrei? Rămâi peste noapte?
De ce n-o suni pe mămica să-i spui unde eşti?
Nu, mulţumesc, d-nă Riley. Nu pot în seara asta.
Bobby, vrei să ieşi la joacă?
Nu pleci nicăieri până nu mănânci ceva.
Arăţi groaznic. Ai slăbit. Poftim.
- Lăsaţi, d-nă. - Mănâncă, pentru numele lui D-zeu.
Eşti ca taică-tu.
Nu ştiu nimic despre tata şi nici nu vreau să ştiu.
Nu spune asta. Te iubeşte.
Nu sunt cine credeţi dv.
Ba da, puişor.
Aflu cum merge Lacey, cum merge oraşul ăsta.
E calea mea de scăpare de aici.
- Unde te duci? - Oriunde.
Sunt deştept, sunt talentat.
- Sunt plin de idei. - Bineînţeles.
De ce nu vorbeşti cu tatăl tău diseară la cină?
Pregătesc nişte şuncă.
- Mă inviţi la cină? - O să-ţi placă şunca.
Ei, Doamne, ai zâmbit?
Cred că ai zâmbit.
Nu aici, dragă. Înapoi, pe tejghea.
- Ce naiba e asta? - Ei sunt. Ăia mici.
Puişorii mei.
Nu te apropia. Pe cine crezi că păcăleşti?
Nebun, pe naiba.
Marisa, deschide.
Bună. Ascultă, nu mai trebuie să te îngrijorezi pentru bebeluş.
Dă-te la o parte.
Pâine integrală.
Mult lapte. Avem lapte natural, semi-degresat său complet degresat.
O carte despre bebeluşi.
Ce faci? Nu trebuie să ai grijă de mine.
Ţi-am luat astea pentru dorinţa aia specială.
CARTE DESPRE BEBELUŞI
Ai spus că sunt colecţionar de artă.
E un tip nou, foarte talentat.
Ce-ţi inspiră asta?
E preferata mea.
E un tip întins la soare.
- La soare? Care soare? Nu-i nici un soare. - Ba da, este.
Ce vezi acum sunt umbrele.
Dacă se mută doi paşi într-o parte, este în soare.
Ştii, m-am uitat mult la asta pentru că e artă.
Trebuie să te uiţi continuu.
Poftim?
La ce te holbezi?
E pe drum.
- Carlos? - Salve, d-le Kovacs.
- Carlos, ce cauţi aici? - Vreau să-mi mai daţi o şansă.
Trebuie să obţin slujba asta, mă-nţelegeţi? Aţi fost fericit până acum, da?
Dl. Lacey.
- Dânsul este... - Ştiu cine este.
- Dl. Lacey. Le-am dat bani. - Şi ei i-au trimis înapoi.
Vino.
Mi-am luat angajamentul că dărâm acest bloc până la temelie.
Până la temelie. Înţelegi?
Pot s-o fac, d-le. Nu e nici o problemă, vă asigur.
În trei zile expiră autorizaţiile şi nu mai avem altă variantă.
Ştiu cum e cu variantele, condiţionările...
Ratele dobânzilor cresc...
iar eu plătesc echipa de demolare...
ca să stea într-un restaurant pe care ar trebui să-l demoleze.
Diseară. Îi dau afară până diseară.
Ai avut ocazia, puştiule. Am făcut alte aranjamente.
Nici o grijă, d-le Lacey. O s-o fac eu.
Ce?
- Ce e nostim? - Tu. Faţa ta. Eşti aşa de serios.
Păi, e o treabă serioasă.
Te văd aşa cum eşti, de fapt.
Şi ce vezi?
Ce văd? Un joc misterios de lumini şi umbre.
Hei! Super. Dă-mi-o înapoi.
Nu sunt jucării, măi băieţi.
Puneţi-o jos. Haide. Nu vă mai jucaţi.
Doamne Dumnezeule!
Nu e cinstit.
Ce nu e cinstit? N-am făcut decât să-mi folosesc imaginaţia.
Şi ochelarii mei cu raze X.
Nu-i pictezi şi nişte haine?
Hei!
Ascultă, Marisa!
Hai să ne distrăm.
Hector.
Mulţumesc.
Ce s-a întâmplat cu gen. Eisenhower?
Nu se mai scrie nimic despre el.
E puştiul, viu şi agitat.
Harry.
Tu ai făcut asta?
"Dăm viaţă lucrurilor bune."
Ştii ce se întâmplă când păsările învaţă să zboare.
Părăsesc cuibul!
Marisa?
Carlos, semianalfabet fascist ce eşti!
Ai plecat de-atâta timp că tocmai voiam să-ţi las un bilet.
- "Dragă Mason." - Nu cu voce tare.
Asta-i tot ce scrie.
N-am ştiut ce să scriu.
Ce faci cu tablourile mele?
Tablourile tale. Doar pentru că...
Unde e Hector şi gaşca de vedete?
Sunt în drum spre Chicago.
Nenorocitul.
Ascultă, a obţinut o slujbă bună. E plătit bine.
- E o ocazie bună, serios. - Şi tu?
L-am spus să plece.
Ai nevoie de cineva să-ţi pozeze, nu?
Îţi vine să crezi aşa ceva?
Am obţinut-o.
- Trebuie să fie Carlos. - Nu te amăgi.
Nu e Carlos. E Lacey.
Carlos! Criminal nenorocit!
La o parte!
De data asta, nu prea cred.
- Vin băieţii imediat. - Da, cum să nu.
Ce e asta?
V-aţi aliat?
V-aţi unit contra mea?
Aşa, deci? Haide!
Haide!
Stai retras, campionule.
Opreşte-i, Frank. Opreşte-i.
Aleg uşa numărul unu.
Bobby!
La naiba, nu e Bobby. E un tâmpit.
- Lasă-mă să plec. E rănit. - Faye...
Ce-ai păţit?
- Bobby e mort. Pricepi? - Nu!
Tu ai vrea să fie mort.
Faye.
Nu faci decât să ţipi la el şi să-l faci să creadă că e incapabil.
Uite cine vorbeşte.
De ce crezi că vrea să cumpere maşina aia? Să scape de tine!
O să-l pierdem şi e doar vina ta.
Îl urăşti!
Flotsam!
Jetsam!
Ieşiţi afară.
Nu vă ascundeţi.
- Nu vă face nimeni rău. - O să fie bine.
Flotsam.
Jetsam.
- E speriată. - Hai, băieţi.
- Unde vă ascundeţi? - Mason, nu sunt aici.
În Times Square, cu toată electricitatea?
Sau la metrou?
Am nevoie de mai mult.
- Şi acum? - Acum mergem acasă.
S-a terminat.
Harry, ce faci?
Harry, ce naiba faci?
FERMELE RANDOLPH
Ce mai e?
Energie PURĂ L'eggs - camere YASHICA
Bine. Du-te! Du-te şi caută-ţi copiii!
Eşti un geniu sută la sută, Harry.
"Nu plecaţi de-acasă fără ea."
Şi-a revenit.
Mason, fă ceva. Vorbeşte cu ei.
- Ce să spun? A fost un accident? - N-am făcut nimic.
A fost Carlos.
Stai! Mai dă-ne o şansă!
Lasă-l să plece, Harry.
Lasă-l să plece.
Ce naiba faci?
Dai o petrecere?
Nici o petrecere, puştiule. Nu-i nimeni acasă.
Asta-i din cauza mea.
Nu vor sta dacă nu e apă şi curent.
Ce cauţi aici?
Asta-i clădirea mea. Am făcut treaba. Am evacuat-o.
O să-i dai foc.
E o prostie, omule. E clădirea mea. Ăştia se mută.
Ce vrei de la mine? E prea târziu.
Şi eu?
Şi tu ce?
Bine. Dacă tot e să ardă...
am să-i dau eu foc.
Hei, ce naiba... Tâmpitule, astea-s probe.
Trebuie să arate normal.
Cui îi pasă? Doar îi dăm foc, nu?
Hai să-i dăm foc.
Câtă delăsare!
Nu vrei să vezi?
Când faci o treabă bună, nu-ţi place să te uiţi?
Ce vrei? Trebuia să fi traversat deja oraşul.
Bobby, dă-i drumul şi vino aici în clipa asta.
Ai spus că nu e nimeni în clădire.
- Trebuie s-o închizi. - E prea târziu.
Vrei să murim amândoi? O să explodeze din clipă în clipă!
Intră acolo!
Piciorul! Genunchiul! Mi-ai frânt genunchiul!
Pe dracu'!
- Ridică-te! - Nu pot să merg.
Îţi spun eu unde este. Etajul patru, în magazie, în spate.
Unde?
În magazie.
Acum pleacă! Ai două minute.
- Haide, cucoană! - Bine, bine.
Cina e aproape gata.
Du-te şi spală-te pe mâini şi pe faţă şi aşează-te la masă.
Ştiam eu că o să vii.
Am pus şunculiţa pe foc.
- Şuncă? Nu! Trebuie s-o ştergem. - Nu mă lua pe mine cu de-astea.
- Taci! - Bobby!
Mă doare.
Nu mai spune!
Scuzaţi. Eu...
- Vroiam să-ţi arăt ceva. - Ce să-mi arăţi?
Maşina mea.
- Nu-ţi aminteşti maşina cea nouă? - Maşina? Nu.
Să mergem. Nu vreau să pierd meciul cel mare.
Tata aşteaptă jos. Ştii cum e.
- Tatăl tău? - Da. Bătrânul meu cel bun. Ce om!
Nu eşti Bobby!
- Nu eşti el! Lasă-mă... - Te rog!
Cucoană, nu-ţi reveni acum.
Deschide uşa, n-auzi?
Deschide uşa!
Hai, cucoană, deschide-o!
Nu auzi ce spun?
O să mori. Haide.
Frank!
Nu mă atinge. Ajutor! Frank!
Mason?
Înapoi. Ai auzit ce-a spus.
Pune şalul pe ea. Hai, să mergem.
Înapoi.
Mason, unde e? Unde e?
Nu ştiu.
Pentru D-zeu! Faye!
Faye, eşti bine?
E bine?
- Înapoi pe trotuar. - Vin şi eu. Sunt soţul ei.
Hai!
Hei! Carlos!
Nu!
De ce te-ai oprit?
Uite.
Nu văd nimic. Sunt vechituri.
Haide, mişcă-te. Nu avem toată ziua.
Ce te grăbeşti aşa, Kovacs?
Clădirea e dărâmată. Ai câştigat.
Ura!
Lasă-l în pace. Cât timp poate să stea aici?
Ascultă. Să nu-mi stea în cale.
Când se mişcă, ne mişcăm şi noi.
Până atunci, nu.
Iată-ne, draga mea.
Petrece-ţi braţul pe după mine.
Fii ascultătoare şi pune-ţi asta pe tine.
Mergem acasă?
Într-o altă casă, foarte drăguţă.
Dincolo de rău, în Jersey.
Ştii cine e acolo? Muriel şi Sid. Îţi aminteşti?
Vreau să merg acasă.
Vom fi împreună. Asta-i tot ce contează.
Mă scuzaţi.
Dl. Riley?
Am adus astea pentru soţia dv.
Nişte gogoşi.
Faye.
Uite cine a venit.
E Bobby.
S-a întors.
Ce zici de asta?
Mason Baylor?
Marisa Esteval?
Vreţi să ne însoţiţi, vă rog?
Dl. şi d-na Riley?
Fantastic! Incredibil!
Îmi place totul, în special aplicele şi consolele...
ornamentele, reliefurile!
E perfect.
E Harry.
S-au întors, Faye.
Bună dimineaţa, şefu'. Îţi place?
D-le Lacey, această clădire a ars azi-noapte.
- Ne puteţi da nişte explicaţii? - Cu siguranţă, a fost o greşeală.
Ce planuri aveţi cu terenul, după ceea ce s-a întâmplat?
Planurile mele rămân neschimbate.
Cred că totul e fals. Sunt prefabricate, fibră de sticlă. Ăştia îşi bat joc de noi.
D-le Lacey, încă ceva.
Dacă vreţi să scap de reporteri, nu e nici o problemă.
Eşti concediat, puştiule.
Aţi urmărit filmul: Prieteni de departe (1987)
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania