Traducerea şi adaptarea: Wise Guy-Subtitrări-Noi Team
Vizitaţi www.Subtitrări-Noi.ro
Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
"ŞI AVRAAM VA FI NUMELE TĂU, CĂCI AM SĂ TE FAC TATĂ A MULŢIME DE POPOARE."
Facerea, Capitolul 17, Versul 5-
Istoria preferă legendele în detrimentul oamenilor.
Preferă nobleţea în detrimentul brutalităţii.
Discursurile înălţătoare în detrimentul isprăvilor vitejeşti.
Istoria îşi aminteşte bătăliile, dar uită sângele.
Indiferent dacă istoria îşi va aminti de mine, dacă îşi va aminti ceva...
...va fi doar o mică parte de adevăr.
Pentru celelalte lucruri care sunt: soţ, avocat, preşedinte...
Mereu mă voi considera a fi un bărbat ce s-a luptat cu întunericul.
Îţi las în grijă, dragul meu prieten Henry,
aceste însemnări care încep încă din copilăria mea.
Haide odată, grăbeşte-te! Coboară-le de acolo, haide!
Vă rog, dle, nu! Trebuie să fie o încurcătură, eu nu sunt sclav.
- Nu! Dă-le drumul! - Treci înăuntru!
- Will! - Taci!
Dar e prietenul meu!
Uită-te împrejur, Abraham, ăsta nu-i locul nostru. Priveşte.
Dumnezeule! Abraham!
Eşti în regulă?
- L-ai bătut cumva pe amicul meu? - L-a lovit pe fiul meu!
- L-ai bătut, Lincoln? - Nu sunt sclavi, şi ştii bine asta.
Îţi sugerez să te întorci la muncă, alfel vei sfârşi în lanţuri.
Până când toţi oamenii nu vor fi liberi, cu toţii suntem sclavi.
Prea bine. Din moment ce cu toţii sunteţi atât de preocupaţi de libertate,
vă puteţi considera scăpaţi de greutatea poverii de a-mi fi angajaţi.
- Haide, să mergem. - Iar datoria pentru care ai muncit...
...aş vrea să mi-o plăteşti integral, cu dobândă. Chiar acum, te rog.
Dacă e să mai primeşti vreun penny din partea mea, dle Barts,
acesta va veni învăluit de un pumn.
În regulă, dle Lincoln.
Mai sunt şi ale metode de a colecta o datorie.
Ce i se întâmplă, tată? Te rog, ajut-o!
Trebuie să faci ceva, tată!
- Uşurel, copile. - Ai grijă, Abraham.
N-am mai văzut niciodată ceva asemănător. E ciudat.
Promite-mi...
Hai să mergem afară.
Abraham, vino şi întinde-te lângă mine.
Am scris, mamă.
"Zilele se scurg repede precum săgeata unui indian."
"Zboară precum o stea căzătoare."
"Ziua a sosit."
"Apoi se scurge în grabă."
"De aceea nu vom putea spune că e a noastră."
"Dar putem spune că e deja trecut."
Mamă?
Mama mi-a spus odată că n-am plâns atunci când m-am născut.
Că am deschis ochii uitându-mă la faţa ei zâmbitoare,
şi i-am zâmbit şi eu. Lumina mea dispăruse.
- Nu ştiu cum a făcut-o... - Abraham, mi-ai promis.
Mi-ai promis că nu te vei duce să faci ceva nesăbuit.
Nouă ani mai târziu, tatăl meu a urmat-o, decedând.
Nemaifiind legat de promisiunea pe care am făcut-o, am încercat
să-mi fortific curajul de a-mi căuta răzbunarea.
N-ai băut de ajuns?
Un băiat nu se îmbată atât de tare decât atunci când vrea să sărute o fată,
sau să ucidă pe cineva.
- Adam, lasă-mă să-ţi explic. - Ultimul, Barts.
Nu vreau să mai vin aici să curăţ după tine.
Deci, unde-i Henry?
Da, am căutat peste tot, dle, în locuri mai înalte sau mai joase.
În locuri mai joase, e probabil. Găseşte-l Barts.
Şi trimite nişte alimente proaspete în sud, avem multe guri de hrănit.
Da, dle.
Pentru mama.
Ei bine, ăsta da ghinion. Ai fi putut să-mi curmi suferinţa.
Unde naiba fugi?
Nimănui nu-i place să fugărească un laş.
Micuţul băiat ce a crescut, vine s-o răzbune pe scumpa sa mamă.
Există două feluri de bărbaţi, dle Lincoln,
Cei care au curaj să apese pe trăgaci, şi cei care n-au.
Praf de puşcă, întăritură, glonţ. Să n-o dai în bară.
Nu dormeai în acea seară, nu-i aşa?
Ai scăpat glonţul, dle Lincoln.
Sângele mamei tale a fost bolnăvicios de bun.
Sper ca al tău să fie mai delicios!
Pot să-ţi sugerez faptul că pentru a începe, trebuie să închidem uşa?
Da, îmi pare rău.
N-am văzut nimic.
Ne putem afunda direct?
Sau Gabrielle îţi distrage atenţia?
Îmi pare rău, dle, dar cine sunteţi?
Eu sunt Henry Sturges, iar tu te afli în casa mea.
Ceea ce s-a întâmplat...
Ţi-am salvat viaţa în timpul încercării tale patetice de a curma o viaţă.
Ce căutai acolo şi de unde ştii că am încercat să-l omor pe Barts?
De unde? Am văzut un băiat ce încerca să-şi ducă la bună sfârşit mult aşteptata misiune,
pot adăuga că era şi băut, şi consider că ţi-ai pierdut timpul cu asta, Henry.
El nu e un recrut promiţător, e doar un
băiat egoist care doreşte răzbunare.
Nu ţi-ai dat seama că băiatul ăsta e un ditamai idiot!
Mă îndoiesc de faptul că ar fi ştiut că ţinta sa e un vampir.
- Un vampir? - Da, demoni nemuritori devoratori de sânge.
Din fericire pentru dumneata, dle Lincoln, vânarea lor reprezintă un fel de pasiune.
- Vampirii sunt doar nişte mituri. - Miturile nu te bat până la epuizare...
...după ce le-ai băgat un glonţ în creier. Mulţumesc.
Nu, dle Lincoln, vampirii sunt reali, există în fiecare oraş,
în fiecare stat din Uniune.
Dacă ceea ce spui este adevărat, atunci ai putea să mă ajuţi să-l ucid.
- Te-aş putea plăti ca să-l ucizi. - Serviciile mele nu sunt de vânzare.
Iar cuvântul pe care-l cauţi este "a distruge",
pentru că ar putea fi chiar o ispravă să ucizi ceva care e deja mort.
Dar nu înţelegi, mama mea a fost ucisă.
Şi dacă te învăţ cum să-l ucizi pe ucigaşul său...
...cum rămâne? Cum va cinsti acest fapt amintirea ei?
Cum îl va ajuta acest lucru pe următorul băiat a cărui mamă este ucisă?
Dacă cauţi numai răzbunare, atunci caută în altă parte.
Învaţă-mă să lupt ca tine, te rog, voi face tot ceea ce-mi ceri.
Îmi promiţi că vei uită orice noţiune a cuvântului răzbunare?
Şi să te dedici vieţii de vânător?
Nu vei avea prieteni, şi nici familie.
I-am spus ceea ce-şi dorea să audă, dar mie nu-mi păsa
decât să-l ucid pe monstrul care a luat-o pe mama de lângă mine.
Mă bag.
Pistolul scoţienilor de la munte.
Şi dacă o armă nu este îndeajuns...
şapte ar trebui să fie suficiente.
Muscheta de calibru mare.
Şi dacă îţi pierzi curajul,
îţi poţi întotdeauna umple buzunarul pentru a termina.
Aşadar, Abe...
care îţi place?
De fapt, nu am avut prea mult noroc cu împuşcatul.
Dar...
am fost tăietor de lemne.
Vreau să dobori acest trunchi dintr-o lovitură.
Trunchiul ăsta?
Trebuie să aibă peste 30 de centimetri diametru. Este imposibil.
Dar nu este un trunchi de copac.
Este ceea ce urăşti cel mai mult în lumea asta.
Spune-mi, dle Lincoln, ce urăşti?
Îl urăsc pe Jack Barts.
Atunci doboară-l.
E clar că nu-l deteşti chiar atât de mult.
Spune-mi ce deteşti.
Detest faptul că mama mi-a fost luată de lângă mine.
- Insuficient. - Detest faptul că ne-a fost frică.
Altceva?
Că tată, mama şi toţi ceilalţi am trăit în frică.
- Patetic. - Urăsc că am fost atât de mic.
- Prea slab. - Da.
- Şi pentru că ai eşuat s-o protejezi. - Da!
Şi pentru că ai lăsat-o să moară!
Puterea, Lincoln, adevărata putere
nu provine din ură, ci din adevăr.
Înainte de a putea să-i protejezi pe ceilalţi de întuneric,
trebuie mai întâi să te poţi proteja singur.
Duşmanii tăi au puterea de a deveni invizibili.
Tu trebuie să ai abilitatea de a te lupta orb, de a simţi fără a vedea.
Din nou.
În săptămânile care au urmat, Henry s-a străduit
să-şi însuşească cunoştinţele de-o viaţă referitoare la vânarea vampirilor.
Abilitatea lor de a se adapta la lumina solară, puterea de a deveni invizibili.
Însă, mai înainte de toate, a învăţat cum să-i distrugă.
Când Iuda l-a trădat pe Iisus, recompensa sa a fost de 30 de arginţi.
Din acel moment, argintii au devenit simbolul răului care l-a trădat pe Dumnezeu.
Iar argintul a devenit un blestem asupra celor blestemaţi.
Nu vei întâlni niciun vampir care să poarte asupra sa argint.
Nu-i vei vedea reflectându-se în oglindă.
Singurul lucru pe care Dumnezeu l-a ţinut departe de accesul vampirilor.
Singurul lucru pe care nu-l poate avea, şi singurul care îl face neputincios.
Henry... e Jack Barts.
Eu îţi dau ţintele, asta ne-a fost înţelegerea.
Nu e vorba numai de Jack Barts.
Vadoma, călăul fără milă.
- Şi fratele ei. - Stai aşa, i-am mai văzut şi înainte...
- L-am văzut pe el împreună cu Jack Barts. - I se spune Adam.
Din sângele său au luat naştere ceilalţi.
Vampirii există în noua lume de milenii întregi.
Au măcelărit triburi întregi de indigeni, şi pe coloniştii timpurii.
Însă când europenii au venit cu sclavii lor,
cei morţi au observat o oportunitate sinistră.
Au construit un întreg imperiu în sud.
În anii următori s-au îndreptat către nord, lăsând numai moarte în urma lor.
Abraham, noi, vânătorii,
trebuie să păstrăm balanţa, să ne asigurăm că asta va rămâne o naţiune de oameni...
...şi nu de monştri.
Nu o facem doar pentru un singur om, ci pentru întreaga omenire.
Henry m-a trimis în lume cu un memento.
Nu aveam voie să mă îndrăgostesc, să mă distrez,
nu aveam voie să am prieteni sau familie.
Pe lângă asta, în cine puteam să am încredere? Oricine din acest oraş
ar fi putut fi unul dintre ei.
Afurisitule!
Dacă te mai prind pe aici, îţi transform boaşele în portofel!
Te prind eu! Te voi prinde într-o bună zi!
Bună ziua, dle. Joshua Speed la dispoziţia dvs.
Abraham... Lincoln.
- Am nevoie de puţin ajutor. - În regulă.
Un prieten în dificultate, este un prieten al lui Speed. Cu ce te pot ajuta?
Cunoaşteţi unde pot găsi o cameră de închiriat, dle Speed?
Ce fel de cameră căutaţi, dle Lincoln?
Una ieftină, din moment ce mi-am cheltuit toţi banii pe cărţi de legislaţie.
Dacă spuneţi că nu aveţi niciun ban, să înţeleg că ieftin înseamnă gratis?
- Pe datorie. - Totuna.
Nu veţi găsi aşa ceva în Springfield.
Localnicii sunt obişnuiţi să fie plătiţi pentru aşa ceva.
S-aveţi o zi bună.
Există o cameră, dle Lincoln.
Recent am fost forţat să mă despart de un asociat hoţoman,
şi din cauza asta am nevoie de un înlocuitor.
E o cameră la etaj, nu e mare lucru, dar presupun că poate fi plătită pe credit.
Asta dacă-ţi doreşti să lucrezi aici în schimb.
Dragă Henry, viaţa în Springfield nu e prea frumoasă.
Nu-ţi face griji, salariul meu de mizerie nu mă lăsa să mă abat de la regulile tale.
Fără prieteni, fără familie.
Şi cu siguranţă nicio femeie nu mă va găsi pe mine şi pe viaţa mea prea ispititori.
Scuzaţi-mă?
- Mă scuzaţi, am nevoie de astea. - Aşteptaţi puţin, doamnă.
Ei bine, nu-i nevoie să-mi zici doamnă
de parcă aş fi o celibatară sălbatică la înfăţişare.
Îmi cer iertare, doamnă...
Domnişoară, am vrut să zic.
Eu sunt Abraham... Lincoln.
Mary Todd.
Scumpo, aici erai.
N-ar trebui să intri din magazin în magazin atât de repede.
Probabil că dacă nu ai sta la discuţie cu fiecare domn din Springfield...
Aş putea spune acelaşi lucru despre tine.
- Steven Douglas, ce mai faceţi? - Abraham Lincoln.
Sunteţi un votant, dle Lincoln?
Cum vi se pare faptul de a ţine sclavia departe de Illinois?
Candidez la legislatură.
Sunt sigură că i-ar plăcea să-ţi asculte discursul din campanie,
însă dl Lincoln era pe cale să se ocupe de lista mea.
Doar discutam, dragă. Sclavia este o problemă complicată.
Nu sunt de acord, dle Douglas.
Dle Douglas, domnişoară Todd, l-aţi cunoscut pe noul meu asociat Abraham.
A venit o scrisoare pentru tine.
Dragă Abe, reţeta ta te aşteaptă la farmacia locală.
Întreabă de Aaron Stibble junior.
Dle Lincoln?
Îmi pare atât de rău.
- Bună treabă, Abraham. - Mulţumesc.
Dar nu uita.
Mereu să ai un plan de rezervă.
- Aaron Stibble junior? - Da?
Nu-ţi face griji, o să doară doar puţin.
Ai mâncat astăzi?
Am ucis un monstru şi aş ucide din nou.
Însă numărul morţilor nu mă va face să uit.
Hristoase, Lincoln, ce ai păţit la faţă?
- Sunt bine. Pot să muncesc. - Să munceşti? La naiba cu munca.
Am fost invitaţi la un bal festiv.
Asta ar putea fi şansa ta s-o scapi pe Mary Todd de o viaţă plictisitoare.
- Costumul ăsta mă face să arăt ridicol. - Termină cu prostiile.
Pălăria aia te face să arăţi ridicol. Haide.
Uite-o. Dle Douglas, Joshua Speed, mă bucur să vă văd.
Marry, arăţi încântător, ca de obicei.
- Încă lipseşte. - Cine-i acela?
- Aaron Stibble. - Juniorul sau seniorul?
Juniorul.
- Cine-i omul ăla? - Nu ştiu.
Dle Douglas, îl cunoaşteţi pe senatorul Nolan, nu?
- Sigur. Steven, mă bucur să te văd. - Ai auzit ultimele noutăţi?
Da, ne vom ocupa. Vă asigur că aceste nelegiuiri
nu vor mai avea loc în nobilul stat Illinois.
Se numeşte dans.
Dacă trebuia să stăm jos, l-ar fi numit altcumva.
Da, presupun că aşa ar fi făcut.
Haideţi, dle Lincoln, veţi strica tapiţeria dacă mai staţi mult pe scaun.
Sunt sigură că sunteţi un om cumsecade, dle Lincoln, dar sunteţi...
Un vânzător într-un costum împrumutat.
Nu, nu e vorba de statut. Pe bune, nu...
De fapt căutam pe cineva diferit,
pe cineva a cărui viaţă este puţin mai aventuroasă şi...
- Îmi cer iertare, nu sunt niciodată atât... - Sinceră?
Ce obraznic ai fost.
Domnişoara Todd, vă pot vorbi pe şleau? Şi eu am venit aici ca să mă simt bine.
Tocmai de aceea am investit în cunoaşterea legii, Şi dacă tot sunt atât de îndrăzneţ,
doresc să te cunosc mai bine şi pe tine. Cât despre aventura pe care o cauţi,
presupun că puţini bărbaţi ţi-ar fi putut oferi acest lucru.
În frunte cu logodnicul tău, Steven Douglas.
Dle Lincoln, sunteţi plin de surprize.
Domnişoara Todd, habar n-aveţi.
Dragă Abraham, am deschis un cont la banca locală.
Ai grijă, poate să dispară foarte repede.
Henry, sunt mai mulţi decât mi-am închipuit.
Farmacişti, cârciumari, preoţi... Mai mult decât poate suporta un om.
- Văd că sunt o companie interesantă. - Îmi pare rău.
Am lucrat noaptea.
Chiar aşa? E adevărat?
Chiar vrei să ştii care e adevărul, Mary?
În fiecare noapte, ies pe străzi.
Vânez vampiri.
Ei bine, şi cum îi vânezi pe aceşti vampiri?
Cu un topor, un topor special făcut din argint, desigur.
Bineînţeles.
Şi cam câţi ai ucis până acum?
Cinci. Nu... şase.
Am ucis şase vampiri.
Dumnezeule.
Abe...
Chiar am crezut că eşti un om cinstit.
- M-am simţit minunat astăzi, Abe. - Şi eu, Mary.
Domnişoară Todd, sunteţi o femeie de o ingeniozitate fermecătoare.
Dle Lincoln, habar n-aveţi.
Nu vei avea prieteni şi nici familie.
Trebuie să plec, e târziu.
Cum s-o aduc într-o astfel de lume? O lume plină de demoni, de pericole?
- Noapte bună, Lincoln. - Noapte bună, Mary.
Vânătoare plăcută.
Dacă chiar aş ţine la ea, cel mai de bun simţ lucru pe care l-aş putea face,
este să plec şi s-o las.
Acest vânător, este tot unul dintre discipolii lui Henry?
Se spune că e nebun.
Abia aştept să-l întâlnesc.
Un vânzător citeşte o carte de legislaţie. Ce, vrei să devii avocat?
Ca să fiu sincer, asta-mi doresc.
În regulă. Ce zici de un mic test? Care e legea pentru sclavii liberi din nord?
Conform actului sclavilor fugari din 1793,
articolul 4, paragraful 2 din Constituţia Statelor Unite,
toţi sclavii fugari trebuie returnaţi stăpânilor lor.
Cu toate astea, legea libertăţii personale spune că oricine care s-a născut liber...
- ...nu poate fi atins de acest act. - Am auzit odată o femeie cumsecade spunând:
"Până când toţi oamenii nu vor fi liberi, cu toţii suntem sclavi."
Will? Will Johnson?
- Cum ai... - M-am întors acasă.
Am auzit că te-ai mutat aici ca să studiezi pentru avocatură.
- Chiar am nevoie de un avocat bun. - Ai intrat în vreun necaz?
Am eliberat câţiva sclavi în sud pe calea ferată,
sperând că-mi voi găsi fratele acolo.
Câţiva vânători de recompense au venit după mine, spunând că sunt un fugar.
Am nevoie de o dovadă, Abe, care să spună că m-am născut liber.
Ştii ceva, Will, vino cu mine.
Speed, acesta-i Will Johnson, cel mai vechi prieten al meu.
Magazinul nu va funcţiona de unul singur, Abe.
Îl aduc înapoi cât mai curând posibil, dle Speed, Vă promit.
Te-ai înălţat, Abe. Se pare că nu mănânci prea mult.
- Încă îţi mai e frică de întuneric? - Nu atât de mult.
El e, Abe. El e tipul care mă urmăreşte.
Domnilor... Domnilor, sunt sigur că putem rezolva situaţia asta.
- Îţi sugerez să nu te bagi, fiule. - Nu, dle. Vă sugerez ca dvs să n-o faceţi.
Am trimis vorbă senatorului Nolan. Vei ieşi curând.
Sunteţi mult prea amabilă, domnişoară Todd.
Iar el e prea neplăcut să aibă o femeie ca dumneata.
Presupun că oamenii cumsecade obişnuiţi sunt cei mai buni din lume.
Tocmai de aceea Dumnezeu a lăsat cei mai mulţi dintre ei pe Pământ.
Îi mulţumesc Domnului că a fost acolo.
Dar nu voi fi întotdeauna acolo, Mary.
Dacă ceva s-ar întâmpla, ceva groaznic...
Iar tu ai ştii că în niciun caz nu ar putea
să existe cineva pe Pământ care să împiedice acel lucru?
Ce ai face atunci?
Nu aş renunţa la ce e corect doar pentru că e greu.
Tatăl meu obişnuia să spună: "Ţine-te bine pe picioarele tale."
Singura întrebare e, unde îţi pui picioarele.
Poate că nu vom izbândi în această luptă,
poate că doar vom fărâmiţa voalul opresiunii,
dar nu trebuie să ne oprim!
Pentru noi este doar o cauză nobilă, cauza libertăţii,
cauza pe care străbunii noştri au pus bazele acestei măreţe naţiuni.
O voce ca asta este mult prea puternică pentru a fi închisă într-un magazin.
De fapt învăţ ca să devin avocat.
Dle Lincoln, poate că este timpul să vă gândiţi să intraţi în politică.
- Vă pot face cunoştinţă cu cine trebuie. - Vă mulţumesc, dle senator Nolan.
- A fost o plăcere, tinere. - La fel.
Sunteţi pe drumul cel bun, dle Lincoln.
Te-am trimis în Springfield ca să vânezi vampiri, nu să alergi după voturi.
Prima lecţie: Întotdeauna să ai un plan de rezervă.
Dacă vânătoarea de vampiri nu dă roade, îmi trebuie o carieră drept paravan.
- Eu vorbesc serios. - Şi eu, Henry.
Am făcut tot ce mi-ai cerut.
Fiecare literă, fiecare nume, dar niciodată litera pe care am aşteptat-o,
şi niciodată numele pe care-l vreau cel mai mult.
Când am să-l pot ucide pe Jack Barts?
Barts a aflat de Mary. A sosit timpul.
Abraham.
Ai grijă.
Afurisitul de Abraham Lincoln...
Ai ratat din nou!
Sper că eşti mai bun în mânuirea unui topor decât ai fost în mânuirea unui pistol!
Haide, Lincoln!
Prinde-mă înainte să ajung la Mary!
Prinde-mă dacă poţi, băiete!
Suntem cu miile aici...
El nu se va opri până ce întreaga ţară nu va fi a noastră.
Ei vin după tine acum. Întreabă-ţi prietenul, pe Henry.
Tacă-ţi gura, târfă idioată.
Dă-mi ceea ce vreau sau îţi scot toţi dinţii!
Minţi, lepădătură.
La naiba!
Nu, Abe! Opreşte-te!
- Nu erai pregătit să afli. - Ce, că tu eşti un vampir?
Nu eşti singurul care a pierdut totul din cauza vampirilor.
Doar pentru că trăsura s-a oprit,
nu înseamnă că trebuie să ne oprim şi noi.
Treci în trăsură.
Ia asta. Pleacă, doar pleacă.
Sufletul ei e pur.
Dar al tău, Henry...
Este una din şmecheriile Domnului.
Vampirii nu-şi pot omorî un seamăn.
Doar cei vii îi pot omorî pe cei morţi.
Bine ai venit în familie.
Nu poţi salva lumea şi pe cei pe care i-ai iubit, Lincoln.
Trebuie să iei o decizie.
Îmi pare rău.
La revedere.
- Abe? - Mary?
- Ce naiba faci? - Hai înăuntru.
- Ce ascunzi? - Nimic.
- Nu e nimic. - Abe, ştiu când minţi.
- Ce-mi ascunzi? - În regulă.
Nu voiam să ţi-o zic în felul ăsta, Nu aşa am plănuit s-o fac.
Însă dacă chiar ţii morţiş să afli...
Mary Todd...
Vrei să mă faci cel mai fericit bărbat?
Iar tu, Abraham, promiţi s-o iubeşti, s-o alini, să fii onest
cu ea întotdeauna, la bine şi la rău, până când moartea vă va despărţi?
Da.
Prin puterea cu care am fost investit de care Atotputernicul Dumnezeu,
şi de măreţul stat Illinois, vă declar soţ şi soţie.
Poţi să săruţi mireasa.
- Mama ta ar fi atât de mândră. - Îţi mulţumesc, Will.
Mă bucur că ai putut să ajungi, eşti singura rudă pe care o mai am.
- Cu excepţia ei. - Felicitări.
Să vă fac cunoştinţă, Domnul Henry Sturges, soţia mea, Mary.
Şi prietenul meu drag, Will Johnson.
Dumnezeule, dle Sturges, sunteţi rece precum vântul iarna.
Spune-mi Henry, te rog. Mă tem că ăsta-i hazardul de a-mi căra singur sticla.
- Ştii cum se zice, mâini reci, inimă caldă. - Mă îndoiesc de asta.
- Dl Sturges îmi este asociat în afaceri. - Şi chiar voiam să vorbim despre afaceri.
Desigur. Scuză-mă puţin.
- Ce naiba cauţi aici? - Ai grijă, Abraham.
Nu uita cât de uşor putem pierde cele mai de preţ lucruri.
Ei nici măcar nu ştiu cine sunt.
Du-te în susul râului şi invită-l
pe acest domn Lincoln să ni se alăture pe plantaţie.
Vom organiza un bal în cinstea sa.
Ce te face să crezi că va accepta?
Cred că putem găsi o cale pentru a-l ispiti.
Abe, avem o problemă.
L-au răpit pe Will.
- Ce vei face? - Îi voi accepta invitaţia.
Speed merită să afle adevărul despre ce aveam să înfruntăm.
I-am spus totul, neştiind dacă mă va crede,
sau dacă mă va considera nebun, neştiind dacă va avea curajul
să-i înfrunte pe monştri pe care eu am ajuns să-i cunosc.
Tu şi cu mine, Abraham, împreună vom putea realiza orice.
Nu e niciun sclav. Unde sunt?
Şi eu mă întreba acelaşi lucru.
- Ceva nu-i în regulă, Abe. - Da.
- Nu ştiu să dansez. - Nu-ţi face griji, te-nvăţ eu.
Aşteaptă aici.
Doamnelor şi domnilor, cina e servită.
Vizitaţi www.Subtitrări-Noi.ro
Bravo, dle Lincoln. Bravo.
Chiar mai bine decât am auzit.
Ce păcat că mi-am sacrificat atâţia oameni buni.
Trebuia să ştiu dacă eşti într-atât de bun.
- Ce vrei de la mine? - Să te văd liber.
Să te văd cum te ridici şi-ţi distrugi asupritorii.
E un sfat interesant, dat fiind faptul că vine din partea unui proprietar de sclavi.
Oamenii s-au înrobit unii pe alţii de pe vremea
când i-au inventat pe zei pentru ca aceştia să-i ierte pentru ce fac.
Am văzut cum evreii au construit gloria Egiptului.
I-am văzut cu proprii mei ochi pe creştini aruncaţi la lei.
Şi i-am văzut pe africani cum îşi vindeau semenii europenilor.
Poţi să-ţi spun una din revelaţiile mele din ultimii 5.000 de ani?
Toţi suntem sclavii cuiva.
Eu sunt al eternităţii, tu, al convingerilor tale, alţii, ai culorii pielii lor.
Tot ce mi-am dorit vreodată, a fost să văd cum semenilor li se acordă locul cuvenit.
Dar sunt unii dintre noi, precum prietenul tău Henry,
cărora le place să trăiască în întuneric.
După cum cred că deja eşti conştient, eu nu pot să-l distrug, şi nici el pe mine.
Tu, dle Lincoln...
...tu i-ai putea elimina pe ultimii împotriviţi,
începând cu însuşi Henry Sturges.
Tot ceea ce-ţi cer...
...este ca tu să-ţi rupi lanţurile.
Ucide-ţi dascălul, eliberează-te.
Şi dacă refuz?
Atunci poţi merge pe drumul tău.
După ce te voi face unul de-ai noştri.
Şi îl vei hrăni cu lingura pe amicul tău.
Un simplu da sau nu ar fi suficient.
Ucide-l pe Henry, şi-ţi salvezi amicul.
Ai timp să te gândeşti. 5...
...4, 3...
...2, 1.
Haide!
Pe aici!
Doamnă Tubman, vă aşteptam.
Veniţi repede.
Oamenii sunt ucişi zilnic, sclavii dispar,
unii vorbesc despre monştri şi demoni.
Bună dimineaţa. Cu ce vă pot ajuta în această superbă zi?
Căutăm trei oameni.
Ştiţi ceva, chiar am văzut pe cineva călărind în josul drumului.
Sunteţi binevenită să intraţi, dacă doriţi.
- Să înţeleg că veniţi din nord? - Da, doamnă.
Atunci vă sugerez să vă întoarceţi acolo cât de repede puteţi.
Un război e pe cale să înceapă. Un război pentru sufletul acestei naţiuni.
Sânge de tot felul va fi vărsat.
Muncitorii lor, sângele lor! Mai mult sânge decât vă puteţi imagina!
Am văzut aceste lucruri groaznice în Sud, cu ochii mei.
Eu zic că nevoia pentru pace este mai mică decât nevoia pentru negri,
eu zic că dacă populaţia acestei măreţe naţiuni doreşte sclavie...
- ...atunci aşa să fie. - Demonul sclaviei ne distruge ţară.
Trebuie să ne ridicăm şi să luptăm,
să luptăm pentru fiecare suflet al naţiunii noastre.
Până când toţi oamenii nu vor fi liberi, cu toţii suntem sclavi!
Nu te poţi lupta cu sclavia, Abraham!
- Nu te poţi pune cu întreg Sudul! - De ce? Din cauza lui Adam?
- Nu. - Ţi-e frică de el?
Pentru că e singurul lucru care i-a ţinut sătuli în toţi aceşti ani.
Iar dacă tu le iei acest lucru, atunci nimeni nu va mai fi în siguranţă.
Deci tu decizi cine trăieşte şi cine moare.
Un mare om a spus odată că ceea ce facem, nu facem pentru noi înşine,
nu pentru un singur om, ci pentru binele întregii omeniri!
- Nu chiar pentru întreaga omenire, Abraham! - Abe?
Pot discuta ceva cu soţul meu?
E al dvs, dnă Lincoln.
Henry a văzut această luptă doar din punctul său de vedere.
Dar în sfârşit am început şi eu s-o văd altfel.
Să văd şi să simt probleme chiar mai mari în joc.
Aşa că eu şi cu el am plecat pe căi separate.
Aşa cum spune Biblia, a venit timpul să las la o parte lucrurile naive.
Nu voi mai lupta doar cu un topor, ci şi cu idealuri şi cuvinte.
Pentru un timp, acestea din urmă s-au dovedit a fi arme mai puternice.
Mă aflu aici în faţa voastră, să fac un jurământ care este interzis
de către Constituţia Statelor Unite,
care să fie spus de către preşedinte, înainte de a a-şi exercita meseria.
Problema sclaviei este mai bine să fie decisă cu un stilou decât cu o sabie!
Datorită sorţii, am ajuns ca la vârsta de 50 de ani,
să fiu tatăl unei naţiuni, care era pe punctul de a se distruge.
Asta în timp ce încercam să fiu şi tatăl unui băieţel,
nu mai mare decât eram eu atunci când mi-am pierdut mama.
Încă trei mii de morţi.
- Când ai mâncat ultima oară? - Nu mi-e foame, mulţumesc.
Trebuie să mănânci ceva, Abe, eşti doar un om.
20.000 DE MORŢI MERITĂ PLĂTIT ACEST PREŢ?
Haide, Willie.
Willie?
Frate?
Dacă faci asta, nu mai există cale de întoarcere, Abe.
Ştiu.
Încerc să protejez libertatea unei naţiuni.
Dacă acest război este cu adevărat unul împotriva răului,
atunci sperăm să merite.
Dacă este un război pentru libertatea oamenilor,
atunci de ce să nu le dăm oamenilor un motiv să lupte?
Toţi oamenii care sunt ţinuţi ca sclavi în orice stat,
oamenii despre care se va zice că vor opune rezistenţă Statelor Unite, vor fi...
De acum înainte vor fi liberi.
'Neaţa.
Ce scump eşti, micuţule.
- Care e numele tău? - Willie.
- Şi al tatălui tău? - Abraham.
Ce mai face soldăţelul nostru?
N-am mai văzut niciodată ceva asemănător. Îmi pare rău.
Nu ştiu ce altceva să mai fac.
Abe...
Te cheamă Mary la ea.
Îmi pare tare rău, Abraham.
- De ce nu m-au luat pe mine? - Pentru că ei ştiu.
Este o soartă mult mai crudă decât moartea.
Mary...
E de neconsolat.
Spune că nu poate trăi fără el.
Există o cale, Abraham. Ştii că pot reda viaţa.
Fă-o.
- Fă-o. - Mary?
Fă-o.
Jurnalul acela, cel pe care-l ţii mereu în buzunarul hainei...
Ştiu că nu trebuia s-o fac, Abe, dar trebuia să aflu ce ascunzi.
Dacă ceea ce spui e adevărat, te implor...
Redă-ni-l pe băieţelul nostru.
Mary, nu ar mai fi băieţelul nostru.
Ar fi altceva, ceva groaznic.
- Crede-mă, nu vrei asta. - Mă rogi să am încredere în tine...
...după ce m-ai minţit timp de atâţia ani?
Am făcut-o ca să te protejez, ca să protejez familia noastră.
Şi cum a decurs? Tu eşti de vină, Abe!
Tu ai făcut asta, ai adus asta asupra lui! Tu ai adus asta asupra fiului tău!
Lasă-mă să mă duc la ei, să fac un armistiţiu cu Adam.
Trebuie să punem capăt acestui război. Moartea lui Willie este doar începutul.
- Să nu îndrăzneşti să-i rosteşti numele. - Te-am avertizat.
Nu m-ai ascultat. Câţi băieţi trebuie să mai moară ca să mă asculţi?
Băieţii ăştia au murit degeaba. Ar trebui să retragem trupele.
Abraham, războiul ăsta ne-a costat nenumărate vieţi, nemaivorbind de bani.
Am crezut că vom face ca această tară să fie măreaţă, nu s-o distrugem.
Ăsta-i singurul mod prin care mai putem salva ţara asta acum, Speed.
Trimite trupele.
Trupele Uniunii invadează câmpul de luptă.
Suntem depăşiţi numeric, şi mai slab echipaţi decât Nordul.
Vă vom sprijini, dar şi voi va trebui să ne sprijiniţi pe noi.
Nu, mulţumesc.
Puteţi fi convins de asta, dle Davis.
Veţi primi câţi oameni veţi avea nevoie.
Foc!
Pregătiţi-vă!
Ţintiţi!
Sosesc!
Foc!
De ce şi-au aruncat armele?
Foc!
Prima zi la Gettysburg.
A fost un dezastru. Nu cred că mai putem bloca vreun atac.
Dacă rebelii vor sparge barajul, vor sosi aici în câteva zile.
Generalii considera că ar trebui să evacuăm Washington-ul,
să ne refugiem în New York sau în Boston, dacă e nevoie.
Trebuie să câştigi acest război.
Dacă n-o faci, atunci totul...
Înseamnă că băiatul nostru a murit degeaba.
Cum pot să câştig un război...
...când nici măcar nu-mi pot proteja propria familie?
Soldaţii noştri nu se pot apăra împotriva unui astfel de duşman.
Când gloanţele noastre sunt inutile,
baionetele sunt la fel de slabe precum furculiţa asta!
Asta...
Will! Speed!
De asta avem nevoie.
- O furculiţă. - Argint.
În regulă. De cât avem nevoie?
De absolut tot.
Şi de ce-mi spuneţi mie asta, dle Speed? De ce vreţi să-l trădaţi pe prietenul dvs?
E prietenul meu, dar iubesc mai mult această ţară.
Şi doar el, mai mult ca oricine, este responsabil de distrugerea acestei naţiuni.
Ai făcut ceea ce trebuia.
Ştiu.
32, 33, 34, 35...
E o grămadă de argint, Abe.
Dar cum îl vom duce acolo?
Îmi pare rău, Mary.
Îmi pare rău că te-am ţinut în ceaţă în toţi aceşti ani.
Am nevoie de tine, Mary.
Cât am aşteptat ca tu să rosteşti cuvintele astea.
Vreau să pleci din Washington, Mary.
Evelyn, bea nişte ceai, te rog.
Apreciez faptul că ai venit să vorbeşti cu mine astăzi.
Lucrurile nu prea au fost uşoare cu...
Moartea fiului meu şi tot războiul acesta...
Trebuie să plec din Washington, şi am nevoie de mult ajutor.
Acest război va lua sfârşit la noapte.
Şi odată cu el... mileniile noastre de obscuritate.
Trebuie s-o facem noi înşine. Nimeni nu trebuie să afle ce e în tren.
Dacă armele nu ajung la băieţii noştri în Gettysburg,
războiul ia sfârşit.
E timpul să avem o naţiune a noastră.
Haideţi.
Avem un tren de prins.
Sunt aproape 130 de km de aici şi până la Gettysburg.
Cei 130 de km vor decide dacă această naţiune aparţine celor vii,
sau celor morţi.
E totul în regulă, Speed?
Nu-mi vine să cred că încă mai scrii în cartea aia.
E totul aici, Speed, şi bune şi rele.
- Ce-i asta? - Îşi părăsesc cuibul...
...ne lasă nouă Washington-ul gratis.
Uită-te la mine.
- Am zis să te uiţi la mine. - Las-o. Nu vreau să ratez trenul.
Henry, ce naiba faci aici?
Am vrut să văd cât de departe te va duce prostia.
- Nu am timp de ceartă. - N-am venit să mă cert cu tine.
Am venit să te anunţ că prietenul tău drag de acolo, Speed,
e un trădător.
Te-a trădat, Abe. Speed conduce...
Habar n-ai despre ce vorbeşti.
Ei bine, totul merge conform planului.
Trebuie sa cobori din acest tren.
Nu, tu trebuie sa cobori dina cest tren.
Asta nu este razboiul tau, Henry.
Au ajuns aici, Abe. Sunt o grămadă.
- Nu-i putem lăsa să oprească trenul. - Dacă te duci acolo, eşti mort!
Renunţă la tot, e ultima ta şansă.
L-ai încărcat?
Trebuie să ne îndepărtăm de locomotivă.
De ce nu-i dai drumul, Lincoln? Emancipaţi-vă.
- Nu te voi asculta niciodată. - Nu trebuie să mă asculţi Abe.
Am trenul tău, am argintul tău.
În curând voi avea întreaga ţară.
Voi distruge un mit al lui Abraham Lincoln,
astfel că istoria te va aminti ca un monstru şi nu ca un bărbat!
Lincoln ne-a fraierit. Am fost traşi pe sfoară, Adam.
Nu e pic de argint în trenul ăsta.
Abe!
Salutare, Speed. Unde-i argintul?
Argintul? Aici ar trebui să fie.
De ce m-ai minţit?
Să vă adunăm într-un singur loc să vă distrugem.
Speed?
Nu!
Dle Preşedinte!
Nu ai pe unde să fugi, Lincoln!
Unde e? Unde e argintul?
Chiar aici!
Îţi mulţumesc, Henry.
Presupun că unii vampiri pot fi de încredere.
Ca şi unii oameni, Abraham.
Dacă trenul a fost o momeală, unde e argintul?
Asta nu-i singura cale ferată.
Un om înţelept m-a învăţat odată,
să am întotdeauna un plan de rezervă.
Baionete. Baionete pentru flintele din Springfield.
Flinte din Springfield!
Foc!
În urmă cu 87 de ani,
taţii noştri au înfăptuit o nouă naţiune pe acest continent,
concepută în libertate şi dedicată afirmaţiei
cum că toţi oamenii sunt egali.
Acum suntem angrenaţi într-un mare război civil,
testându-ne, dacă această naţiune, sau oricare altă naţiune,
atât de pricepută şi de dedicată, poate rezista în timp.
Este de datoria noastră, a celor vii, să ne dedicăm muncii neterminate
a celor ce au luptat aici şi care ne-au ajutat să avansăm.
Este de datoria noastră să ne dedicăm obligaţiei măreţe care ne aşteaptă,
că datorită onoarei celor căzuţi ne vom dedica acestei cauze
pentru care ei s-au jertfit.
Trebuie să înţelegem că moartea lor nu a fost în van,
că această naţiune, sub puterea Lui Dumnezeu, va renaşte din libertate,
şi că guvernul poporului, prin popor şi pentru popor,
nu va pieri de pe faţa Pământului.
Duşmanii noştri s-au retras.
Unii s-au retras în Europa, alţii în America de Sud, alţii în Orient.
Au realizat că America va fi întotdeauna o naţiune a celor vii,
o naţiunile a oamenilor liberi.
Facem o echipă bună, noi doi.
Nu pot să nu mă gândesc cât bine am putea face dacă am avea mai mult timp liber.
- Timpul este limitat. - Da. Timpul nu are răbdare cu nimeni.
Întârziem la teatru.
Ţine-mi asta, Henry.
Mary, draga mea, mi-ai văzut pălăria?
E pe birou.
- Mi-ai văzut pălăria? - Abraham, lasă-mă să te fac nemuritor.
Hai să luptăm de-a lungul erelor, unul lângă altul.
Vampirii nu sunt singurii care trăiesc veşnic.
Istoria preferă legendele în detrimentul oamenilor.
Preferă nobleţea în detrimentul brutalităţii.
Discursurile înălţătoare în detrimentul isprăvilor vitejeşti.
Istoria îşi aminteşte bătăliile, dar uită sângele.
Indiferent dacă istoria îşi va aminti de mine, dacă îşi va aminti ceva...
...va fi doar o mică parte de adevăr.
Încă una.
Un băiat nu se îmbată atât de tare decât atunci
când vrea să sărute o fată sau să ucidă pe cineva.
Deci, care din ele?
Subtitrarea: Wise Guy-Subtitrări-Noi Team www.subtitrari-noi.ro
Sprijină-ne şi să devină membru VIP pentru a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org