Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
Terminalul A al aeroportului internațional din Boston.
Transportul între terminale...
Scoateți-vă laptopul din geantă.
Departamentul de poliție din Boston vă cere
ca pentru siguranța și securitatea dv
și pentru regulamentele FAA...
Ajung imediat acasă.
Ies într-o oră. Cadetule spațial, dă-mi o...
Poarta de îmbarcare numărul 26.
Dră Lauren Goodwin, vă rog să veniți la poarta 26.
Elizabitch, mișcă-ți curul slab încoace.
- Ce se întâmplă? - Nu-i închide.
Vă puteți lua bagajele de la caruselul numărul trei.
Vă rog să vorbiți cu un agent de la poartă...
Am pus camere de securitate în toată casa.
Mai puțin în dormitor.
Christie nu vrea acolo.
Tipul care îmi curăță piscina a înnebunit.
Nu, vorbesc serios.
Sare în piscină de unul singur.
Zborul 3598 spre Manchester, New Hampshire.
Poarta se îmbarcare s-a schimbat în A6.
Avionul va decola la timp la 16:15.
Către pasagerii zborului 3598 spre Manchester, New Hampshire,
poarta de îmbarcare s-a schimbat...
- Alo? - Eu sunt.
Tocmai am coborât din avion. Tu ce faci?
Ce fac? Îl iau pe Johnny de la școală.
Mă uit după el din stația de autobuz.
Merg înapoi la laborator că avem de treabă.
Sharon, mi-au făcut o ofertă.
Una foarte mare.
Pentru toate drepturile "Călătorului nopții."
Vorbim de platforme grafice,
realitatea virtuală, algoritmi, interfață.
Nemaipomenit, Clay. Felicitări.
Da.
E mare lucru.
Ieși să sărbătorești diseară?
Nu sărbătoresc.
E o noapte importantă pentru tine.
Mă gândeam că vrei să sărbătorești cu cineva.
Nu chiar.
Deci nu ești cu nimeni?
Nu.
Nu există nimeni.
E tata?
Pot vorbi cu el?
- Bună, tată. - Bună, amice.
- Ce faci? - Azi am făcut instrucția cu parașuta.
- Da. - Pui o mică parașută pe spate.
Jur că balansarea e de 100 de ori mai rapidă.
E minunat.
Vii acasă?
Curând.
- Vreau doar să vii acasă. - Fir-ar să fie.
Bună, Shar, eu sunt. Am rămas fără baterie.
Ascultă, e un zbor
spre Manchester ce pleacă într-o oră.
Clay, ești plecat de aproape un an.
Te iubesc, dar nu-i așa de simplu.
Aș dori să-mi văd fiul.
- Fir-ar. - V-a expirat timpul.
- Așteaptă. Am nevoie de bani. - Vă rog să introduceți...
Ce ai? Încetează!
Lasă-l! Ce faci?
Las-o!
Încetează!
Haide!
Doamne, Chloe.
Nu o atinge.
- Nu o ating. - Poate fi contagioasă.
Vreau să sun la 911.
Alo?
Ridică mâinile!
De ce ai făcut asta? O să-i împuști pe toți?
- Ce naiba se întâmplă? - Cine naiba știe?
- Hai să mergem. - Să nu-ți folosești telefonul.
- De ce? - Ei așa au făcut.
Ajută-mă!
Nu. Frate, oprește-te, e normal.
Hei!
Hai să mergem, frate.
Vino, frate.
Nu vă folosiți telefoanele.
Am încercat, dar n-avem semnal aici.
Trebuie să ieșim din aeroport până nu ia foc.
Să plecăm de aici? Noi nu plecăm nicăieri.
Trenul ăsta are un mecanic?
- Eu sunt. - Putem pleca?
- Nu. - Of, nu.
Centrala a oprit curentul, au intrat frânele de urgență
și trenul ăsta nu se poate mișca mai mult de 15 m.
Fir-ar.
- Dar am putea merge. - Să mergem?
Nu merge nimeni.
- Ce zici? - Am putea să mergem.
Am hărțile sistemului
și am marcate ieșirile tuturor tunelurilor de întreținere.
Putem ieși de aici.
Ce idee genială. Ești cel mai bun prieten al meu.
- Și dacă pornește trenul din nou? - Hai să mergem.
Dacă nu vreți să veniți, nu veniți.
Sunteți idioți. Aici suntem în siguranță.
Numai dacă durează mai puțin de 24 de ore.
- Adică? - Pânza freatică.
Lucrătorii de la canalizare scot afară apa din pânza freatică.
Dacă nimeni nu e la pompe, se inundă tot sistemul.
Totul va fi sub ape.
Veți fi forțați înapoi în terminal sau afară pe străzi.
Și dacă Boston încă arde sau ce zice el e adevărat...
Nu-l ascultați. Nu vom sta aici atât de mult.
- Vrei să stai aici sau să pleci? - Va exploda.
- Așa se întâmplă mereu. - Pot veni cu voi?
- Nu te opresc eu să nu vii. - Marfă.
- Nici măcar nu îl cunoști. - Adio.
Crezi că se întâmplă peste tot sau doar aici?
Aflăm în curând.
Pierdem curent, deci se întâmplă peste tot.
Nu e nimeni la centralele electrice.
Probabil fug și ei să-și salveze pielea.
Oare câți erau acolo când s-a întâmplat?
Mulți.
Prea mulți. Ca peste tot.
Și ce-i care nu au fost atinși de prima oară
au fost când au încercat să sune la 911, sau acasă la familii.
Apropo, sunt Tom McCourt.
Clay Riddell. Mă bucur să te cunosc.
Mike Mattick. Mi se spune Dj Liquid.
- Continuă să mergi. - Dj.
Trebuie să ajung la lacul Kent. Familia mea e acolo.
Am soție și copil. Cunoști lacul Kent din New Hampshire?
Tu ai pe cineva pe care trebuie să cauți?
- Am pretenă. - Ai zis "pretenă"?
- Da, tu pe cine ai? - Haideți.
N-am pe nimeni, locuiesc singur.
Am rețea. Ce înseamnă asta?
Nu știu. Lasă naibii telefonul.
Sunt normali?
- Ție ți se par normali? - Nu știu.
Vrei să încerci? Ce înseamnă anormal?
Fir-ar!
Hai să mergem!
Fugi!
Haide, omule.
Hai, dă-mi mâna.
Haide.
Tomberonul de gunoi.
Mă descurc.
Mergi.
Stai.
O cunosc.
- Ce etaj? - Doi.
Bine. Mergi.
Mai repede!
Mai repede.
Mort.
Crezi că putem da SMS?
Nu mai am baterie.
Trebuie să dau SMS familiei să văd dacă sunt ok.
Îmi poți împrumuta telefonul?
E stricat.
E amestecat.
Pune telefonul în frigider.
Așa bateria va dura mai mult.
Probabil trebuie să verifice semnalul.
Dacă nu dăm telefoane va ține câteva zile.
Tu ai desenat astea?
Da.
Revista mea de benzi desenate.
Mă gândeam la amărâtul ăla din tunel.
Dj...
Liquid?
Fir-ar să fie.
Dacă vrem să supraviețuim
trebuie să lăsăm la o parte
toate neînțelegerile.
Dacă nu putem,
vom muri.
Alo?
- Ți se pare normală? - Alo?
- Dă Doamne să fie cineva. - Ești normală?
Tu ce zici? Deschide naibii ușa.
- Bine. - Locuiesc sus.
Te-am mai văzut. Eu sunt Clay.
- Tom. - Eu sunt Alice.
Nu cred că-i inteligent să stați cu jaluzelele deschise.
Ar trebui să le închideți.
Nu e bine să ne vadă cineva că suntem aici.
Le va închide.
Vezi, le închide.
- Ești rănită? - Cum adică dacă sunt rănită?
Ești rănită fizic? Te pot ajuta?
Mi-am ucis mama.
Vreau să ies din rochia asta pentru că miroase.
A sânge, transpirație și parfumul mamei.
Poate am niște blugi de la prietena mea.
Cred că ți se potrivesc.
Și am multe pijamale.
Bine?
Sunt doar obosită.
Vrei mai bine să...
Ai apă caldă dacă vrei să faci un duș.
Mersi.
Tom, mă voi duce spre nord
spre lacul Kent când se luminează.
Ar fi bine ca tu și Alice să veniți cu mine.
Clay, îmi pare rău de familia ta.
Încă n-ai de ce să-ți pară rău.
Băiatul meu are un telefon, dar nu sună niciodată.
Dă doar SMS-uri.
Dar pe soția mea am sunat-o chiar după ce s-a întâmplat.
Când te-am cunoscut pe tine. Așa că nu știu dacă vorbea la telefon.
Mă bucur că am dat peste tine azi, Tom.
Ești bine?
Am găsit astea în buzunarul tău.
Sper că nu te deranjează.
Nu...
Hai să bei ceva.
- Nu. - Nu vrei nimic să mănânci?
Nu.
Dacă mergeți undeva, pot veni și eu cu voi?
Speram să spui asta.
Desigur.
Da.
Acum mă voi odihni.
Vom fi aici.
Da.
Deci...
Crezi c-a fost un atac terorist?
Nu știu.
Oricine a fost,
noi trei suntem ca niște gândaci care au avut norocul chior
să evite să fie călcați de piciorul uriașului.
Sunt ca păsările.
Par ca un cârd de păsări.
Nu-mi place.
Nu-mi place deloc chestia asta.
Orice ar fi, trebuie să ajung la lacul Kent
și să văd ce-i cu soția și fiul meu.
Înțeleg dacă nu vreți să veniți.
Stai așa.
- Fir-ar. - Ce?
- Nu știu. - Să ne întoarcem?
Doamne! Ajutați-mă!
Ajutați-mă!
Iisuse.
Dumnezeule.
- Să-i ajutăm? - Nu...
- Nu putem face nimic. - Ne întoarcem sau plecăm chiar acum.
Mergi. Nu se uită.
- Nu se uită. Mergi. - Mergi.
Unde au dispărut?
Poate avem baftă și au renunțat,
când au pierdut semnalul precum la gară.
Tom.
M-am considerat mereu un pacifist,
dar mi-ar prinde bine să am un pistol acum.
Băieți...
Nu cred că-i o idee bună.
Merg cu mâinile ridicate
și le zic că vreau doar să vorbim.
O să sun la sonerie. Ce se poate întâmpla?
Eu sunt un negru cu o rangă.
Nu mă duc acolo.
Asta făcea diferența.
Doamne.
Ai grijă de Alice.
Voi lua ce ne trebuie.
Ia ăsta.
- Ce? - Uită-te la tine.
Antrenament de bază. Nu se uită niciodată.
Ia și niște muniție.
Cum încarci chestiile astea?
E cineva afară.
Ce?
E singur.
Închide draperiile.
Ești bine?
Alo?
Puștiule.
Fir-ar.
Cred că nu umblă numai în cârduri.
Dă-o-n mă-sa.
Hai să mergem.
Ce naiba?
Se pare că atunci când apune soarele
sunt programați să se oprească.
Se pare că au făcut-o împreună.
De parcă ar fi un răspuns automat.
Nu înțeleg cum de au știut toți
așa de rapid unde eram exact.
Doar nu stăteau cu ochii pe noi.
Oricum nu cu ochii lor.
Nu cu...
Deci când ne-a văzut puștiul ăla, ne-au văzut cu toții?
Altfel cum îți explici?
- Acum sunt și mediumuri? - Telepatici.
Poate că pulsul trece prin ei
ca și cum ar fi o mare rețea organică.
Ca o minte stup.
Da.
Ai o explicație mai bună?
De ce crezi că mai sunt acolo?
Adică indiferent ce s-ar fi întâmplat
nu crezi că ar fi plecat?
Dacă ar fi în siguranță ar fi lăsat un mesaj.
Mi-am pierdut majoritatea banilor în colapsul financiar din 2008.
Și mi-am pierdut stabilitatea emoțională la divorțul din 2009.
Atunci am crezut eu că era sfârșitul lumii.
Ce-i asta?
- Ai auzit? - Da.
E muzică.
Salutare, domnilor.
Dră. Bine ați venit la academia Gaiten.
Dacă vreți să rămâneți avem multe camere.
Băieții care nu aveau telefoane au fugit cu toții.
Cei care au avut...
Știm.
Sunt Jordan. Sunt elev bursier.
- Locuiam în Holloway. - Bravo ție, Jordan.
Da, dle. Așa a zis și șeful.
Charles Ardai. Directorul.
Au creat o adevărată problemă telefoanele.
Eu le zic telecomunicațiile diavolului.
Drăguț.
Ce-i cu muzica?
Când erai mic nu jucai scaune muzicale?
- Ba da. - Atâta timp cât muzica nu se oprește
nu avem de ce să ne facem griji.
Ne uităm nițel și apoi mergem la masă la Cheatham.
E la 180 de metri.
Fir-ar.
Muzica vine de la telefoanele lor?
Stai liniștită că nu se trezesc.
Cum de sunteți sigur de asta?
Observați.
Ce naiba faci?
E calm.
Îmi trec bastonul sabie prin gâtul lor
și ei nici nu încearcă să mă oprească.
Și nici cei din jur nu-i sar în ajutor.
Dacă aș încerca ziua
m-ar sfâșia de viu.
Muzica vine și din gura lor.
O puteți auzi chiar dacă e în șoaptă.
- Vino aici. - E doar în imaginația ta.
- Nu se poate să vorbească. - Vino să asculți.
E ca și când nu ar respira.
Pot auzi.
Cum e posibil fără un transmițător?
Ei transmit. Au deprins o nouă abilitate.
Și o schimbă într-un ritm amețitor.
Putem să conversăm înăuntru?
Vă rog.
Nu putem supraaprecia
salturile de dezvoltare la care suntem martori aici.
Par să fie eusociale.
Precum o colonie de albine sau furnici.
Acționează ca un întreg pentru binele grupului.
Nu există competitivitate și nici egoism.
Pot fi următoarea etapă în evoluția umană.
Fiecare om de pe planeta pământ
va fi parte dintr-un organism gigant.
Fără individualitate, fără intimitate.
Fără război. Fără epuizarea resurselor.
- Fără conflicte. - Nu, mersi.
Când stau noaptea liniștiți
și ascultă muzica lor
noi credem că se repornesc.
Ar putea să aibă
bipuind pe frunte "update de soft, vă rog să așteptați".
Adică li s-a șters creierul?
Da. Ce e un creier?
E doar un hard mare și vechi.
Circuit organic.
Nimeni nu știe de câți octeți.
Precum giga la puterea Googleplex, să zicem.
O infinitate de octeți.
Dacă creierul ar fi o bandă de informații pe un hard
ar zice ceva de genul: 2% în uz, disponibil 98%.
Mă uimești, Holmes.
Ador cibernetica.
Și ficțiunea cyberpunk. William Gibson.
Îți place Neal Stephenson?
Neal Stephenson e un zeu.
Da, e foarte bun.
Momentan nopțile ne aparțin.
Dar dacă hotărăsc că nu au nevoie de atâta somn?
Ce se întâmplă dacă se opun cântecului de leagăn digital?
Ce se întâmplă
când nu le va fi frică de întuneric?
Ce vrei să sugerezi?
Cred că ce se întâmplă acum e mai mult decât o anarhie temporară,
cred că e începutul unui război.
Va fi scurt, dar extrem de urât.
Dar ce face cineva în război?
Își ucide dușmanii.
Chiar și la armele ce le avem
va fi muncă înceată.
Avem o pompă de benzină.
Cu benzina îi putem ucide.
Vrei să le dăm foc?
Avem un pulverizator pe care-l folosim
să menținem câmpiile foarte verzi.
Vreau să-i extermin.
Sunt de acord. Așa ar trebui să facem.
Cei de pe terenul de fotbal.
Și nu vreau s-o fac pentru rasa umană.
Vreau s-o fac pentru mama.
Cât de mulți putem și cât de rapid.
Până nu e prea târziu.
Sigur vrem să facem asta?
Sigur. Dă-i bice.
Sunt sigur.
Măiculiță.
Bine.
Îți plac shooter-ele?
Da.
Te-ai speriat?
Sunt bine.
Dar tu?
Ciudat oraș.
Avem o problemă?
Nu... E minunat.
Bag-o într-o viteză mai mică.
Am mai făcut așa ceva.
Bag-o într-o viteză mai mică.
Cred că suntem pe capul cuiva.
Bine. Se întorc.
Ai băut suficient la volan.
Da.
Dar nu va conta
după uciderea în masă.
Nu știe nimeni mai bine ca mine că nu te poți pune în calea progresului.
Dar niciodată nu ești prea bătrân ca să te lupți.
Fir-ar să fie.
Dumnezeule.
Fir-ar. Camionul. Jos!
Alice, ești bine?
Da, sunt bine.
Fir-ar.
Ardai!
Nu!
Ajută-l.
Să-l ajute cineva.
Tom. Clay.
Ajută-l.
Bine.
Nu.
Haide amice. E în regulă.
Bine.
- Ce-i asta? - Și eu am simțit.
E ca o furie.
Trebuie să plecăm.
Nu-ți reține mila față de noi, Doamne.
Fie ca dragostea ta și adevărul
să ne protejeze mereu.
Că ne pasc amenințări fără număr.
Ne-au depășit păcatele și nu putem vedea.
Păcatele noastre sunt mai multe decât firele de păr din cap
și inimile ne dezamăgesc.
Salvează-ne, Doamne.
Vino rapid și ajută-ne, Doamne.
Fie ca cei care caută să ne ia viețile
precum a fost luată această viață
să fie rușinați și confuzi.
Fie ca cei care doresc ruinarea
să se întoarcă în dizgrație.
Fie ca cei care ne zic "aha".
Aha...
Să fie îngroziți de propria rușine.
Pentru că aici zac morții.
Praful pământului.
Un coșmar?
Da.
- Și tu? - Da.
Am crezut că atunci când crești dispar și coșmarurile.
Nu, încă se întâmplă.
Cresc și ele.
Era un tip dezgustător în visul meu.
Era murdar, avea dinți galbeni și un hanorac roșu.
- Ce? - Părul lung.
Avea o lacrimă pe obraz?
În visul meu mă înțepa în gât cu un ac
și mă făcea nebun.
Într-un hanorac roșu?
M-a împins în fața unui tren.
Tipul din visul meu
e caracterul din revista mea de benzi desenate.
Revista "Călătorul nopții".
E tipul de pe desenele din apartamentul tău?
Da. E un profet al apocalipsei.
Ai prevăzut toate astea?
E doar o revistă de benzi desenate.
Doar dacă nu sunt într-un vis.
Poate că ai fost primul, dar nu ești singurul care l-a avut.
Se întunecă. Hai să plecăm de aici.
- Da. - Nu mai vreau să dorm.
"Kashwak egal no-fo."
"Eu inimă kashwak." Ce înseamnă?
Poate no-fo înseamnă fără telefoane.
Ca o zonă moartă. Fără antene de telefonie, deci e sigur.
Nu poți bănui asta. E prea devreme să credem că știm regulile.
Deschideți! Suntem americani.
A început "La Măruță"?
Companie.
Ce drăguți sunteți.
Dv, dle, sunteți foarte drăguț.
Mersi.
Și tu ești demențial.
N-au venit pe aici oameni cu telefoane?
Nu le place mâncarea englezească.
Englezilor nu le place mâncarea englezească.
- Mie îmi place, dle. - Bine.
Ce naiba e Kashwak? Ce ziceți că e?
Știți Kashwak.
Sus în Maine.
E o zonă neîncorporată căreia îi zic tr-90.
Lacul Kashwakamak.
Toată lumea care nu a fost atinsă de puls merge acolo.
Și noi plecăm mâine.
Mersi că ne-ați găzduit în seara asta.
Suntem fericiți că vă aflați aici.
Chiar ne bucurăm.
Crezi că Bob Dylan telefona?
Bună poantă.
Nu există melodii de telefon pe aici.
Bat și eu un apropo.
Precum...
D2.
E precum diavolul ego-ului.
Vanitatea și super individualitatea.
Dar celălalt era numit Arama.
Și era un demon de date mari.
De numere, de abstracție.
- Știi ce zic? - Da.
- Mă înțelegi, Geoff? - Sigur.
Când m-am întors din Vietnam
eram pierdut,
în derivă și...
Cineva și-a întins mâna
și mi-a salvat viața.
Acum cred că e mort sau parte din cârdul
care încearcă să mă acapareze.
Știu că nu am supraviețuit unui război
și toate cele
doar ca să fiu atras de nenorocitul ăsta
sau de cârdul lui.
Prima dată când i-am văzut fața
nu visam, era în casa lui.
Pe perete. Tu l-ai desenat.
Nu sunt primul care desenează un diavol pe o foaie de hârtie.
- Diavolul? - Da.
- Și cum se termină? - Nu l-am terminat de desenat.
E o serie de reviste de benzi desenate.
Nu se termină. E un joc și o poveste.
Doar un joc?
Binele mereu învinge răul.
Cred asta.
Te-am văzut cu fiul tău odată.
Și am vrut mereu asta.
Te-am văzut plecând din apartament cu femeia aia
și am urât-o.
- Liz? - Liz.
Am urât-o.
Mereu păreai că ești supărată pe mine.
Nu știam ce-i cu tine.
Te holbai la mine fix.
Da.
Așa mă holbez eu la toți.
Dar știu că-ți iubești familia.
Te-am văzut cu fiul tău
și știu ce se întâmplă într-un cuplu,
doar...
Îl vei găsi, Clay.
Îl vei găsi.
Crezi?
Îl vei găsi.
Călătorim în întuneric
și e foarte nașpa pentru mine.
Pentru că l-am avut. Și am avut-o și pe ea.
Aveam un job de rahat pe care îl uram.
Făceam desen grafic pentru o companie cretină.
Dar mă uram că n-am avut curaj să fac ce-mi place
și o uram pe Sharon că mă iubea când eu mă uram
și toate sentimentele astea încovoiate, deformate.
Câteodată veneam acasă de la slujbă,
îmi puneam tricoul rock & roll
și mergeam la bar, fumam iarbă și ascultam muzică death metal norvegiană
ca un adolescent care vrea să-și arunce în aer liceul.
Era patetic.
Apoi într-o zi ne-am despărțit și m-am mutat.
Și îți place să stai acolo?
Prima noapte am fost acolo și știu că a fost o greșeală.
În chiar prima noapte.
Am sunat-o pe Sharon în ziua cu pulsul.
N-am putut să-i spun că-mi lipsește
și că am vrut să vin acasă.
Am zis că vreau să-mi văd fiul.
A trebuit să arăt că aveam dreptate și că eram special.
Poate că voiai să fie mândră de tine.
Ar fi bine dacă asta-i adevărat.
Cred că am fost un nemernic.
Uite așa arăți.
Oamenii sunt religia îngerilor.
Și ăsta-i un înger în exil. Ce zici?
Sally?
Ieși din barul meu!
Ieși!
Stai așa, Tom!
Alice!
Adu-mi pătura.
E în regulă.
Pune-o peste ea.
E în regulă.
Bine.
Prinde-o sub ea.
Ajută-mă s-o aduc sus.
Adu-o sus.
Lasă să ningă.
Că atunci putem construi un fort.
Sau o frunză.
Sau o pasăre.
Putem face un om de zăpadă.
Sau ne putem juca.
Iartă-mă, amice.
La tavernă au atacat noaptea.
Șeful a zis că asta s-ar putea întâmpla.
A mai zis că vor căuta noi moduri de a-și menține numărul.
Ai văzut ce s-a întâmplat acolo.
Nu mai ucid, acum recrutează.
Pulsul vine din gura lor acum.
Nu mai au nevoie de telefoane.
Măi să fie...
Președintele internetului a zis că veți veni pe aici.
Și aici sunteți.
- Cine ești? - De ce nu lași pușca joc, prietene?
Că îți zic imediat cine sunt.
Sunt Ray Huizenga din Groveland.
Țipa de aici e Denise Link din Haverhill, un oraș vecin.
Încântată.
Dar numele noastre nu mai contează.
Contează ce facem.
Și ce facem? Ucidem ciudați cu telefoane.
Da, îi ucidem.
Exact ca voi.
A doua oară în Nashua
am folosit dinamita din construcții.
Ray știa s-o folosească de când a lucrat la drumuri.
Atunci am văzut semnele cu Kashwak no-fo.
Kashwak. Le zic oamenilor
că e o zonă fără telefoane, dar e o minciună.
S-a construit în zonă un cazinou indian anul trecut
și au montat și o antenă de telefonie.
Încearcă să ne atragă acolo în vise, dar e o capcană.
Și visele au început după ce i-am aruncat în aer.
Am aruncat în aer primul cârd.
- Vise puternice. - Le-am avut și noi.
Mereu apare tipul ăla în hanoracul roșu.
- Îl numesc președintele internetului. - Da.
Trebuie să fie eliminat.
Eliminat...
Adică aici jos.
Trebuie să-l punem la pământ.
Înțelegeți ce zic?
Dacă îl ucideți și îl puneți în pământ
se vor preda.
Se vor opri.
Dar nu va fi ușor. Știți de ce?
Pentru că pătrund în mintea oamenilor.
Intră în mintea oamenilor.
Au intrat în mintea ta, Ray?
Nu, pentru că eu am stat treaz.
Sunt treaz de șase zile.
- Minunat. - E adevărat.
Ea doarme acolo și eu o păzesc.
Verific toată zona asta.
Mary a avut un mieluț.
- Nu-i copilul meu. - Nu.
Dar ea e Mary a mea și am grijă de ea.
Minunat. Pare că sunteți într-un loc bun.
Da.
Putem rezista cât timp stăm treji.
Cheia e să stăm treji. Stăm departe de cârd.
Cât timp intenționezi să faci asta?
Scurt, dar semnificativ.
Denise, le arăți tu și eu termin de făcut burgerii cu fiul tău?
Fratele meu mă ajută mai mult acum
decât o făcea înainte când era om.
Urăsc să-l văd așa.
- E și el ca ceilalți? - Da.
Da, e ca un mic vițel
care s-a rătăcit de turmă.
De unul singur nu e periculos.
Stă aici și îi așteaptă să se întoarcă să-l găsească,
altfel moare.
Doamne, n-a mâncat.
Hai, nu-mi face asta.
Dacă un cârd trece prin preajmă
începe să se activeze.
Cu cât sunt mai aproape cu atât înnebunește mai mult.
De asta l-am acoperit.
Nu vrem să le arate unde suntem.
Hai, nu-mi face asta.
Câteodată cred că încă îmi recunoaște vocea.
Crezi că pot fi recuperați?
Vii acasă?
- Ce naiba se întâmplă? - Vii acasă?
N-am idee. N-a mai zis așa ceva.
Vii acasă?
Vreau să vii acasă.
- E vocea lui Johnny. - Nu, nu e.
Vreau să vii acasă.
- Nu asculta căcatul ăsta. - Vii acasă?
Știi că ăla nu e fiul tău.
- Clay, nu! - Bună, tată.
Nu!
Îmi pare rău.
- Era fratele meu. - Înseamnă că ne-au văzut.
Vor veni și ceilalți. Haide.
Trebuie să plecăm acum.
Toată lumea în mașină.
Haide, Clay.
De ce oprim, Ray?
E prea târziu pentru mine că mi-au pătruns în cap.
La început erau în vise, dar acum văd lucruri când sunt treaz.
Lucruri care nu sunt.
Nu ai dormit de o săptămână. Poate ai halucinații.
Halucinez pentru că nemernicul cu hanorac roșu
îmi pune gânduri în minte.
Și ce dorește președintele va primi.
Dar tu nu-l vei lăsa.
Au crezut că sunt eu, dar nu eram.
Nu eram eu, tu erai. S-a înșelat.
Tu ești acela, artistule.
Ce ai la gât, Ray?
Nu-mi place că te agăți de copilul tău
pentru că el e terminat.
Știi asta în sufletul tău.
- Copilul tău e pierdut. - Nu.
Nu știu asta.
Uite.
Îți predau torța.
Când vine vremea sună la numărul de pe bilet.
Vei știi când e vremea.
- Când anume, Ray? - La sfârșitul călătoriei.
La capătul drumului.
Când nu mai ai opțiuni.
Ray, ce ai la gât?
- Asta prietene va... - Ray.
Îmi va zăpăci mintea. Mai bine te dai înapoi.
- Bine. Stai așa. - La o parte, Clay!
Rămâi aici. Mă întorc.
Nu. Vin cu tine.
Nu. Rămâi cu ei.
Trebuie să fac asta singur.
Johnny!
Sharon!
Dragă tată, sper că ești viu. Mama e una dintre ei. Merg la Kashwak.
Te rog să vii. Cu dragoste, Jonathan Gavin Riddell.
Lasă-mă.
Dă-te de pe el.
Nenorocitul!
E...
Da.
Ce ai acolo?
Ăla?
Ray mi l-a dat.
Înainte să se arunce în aer.
Mi-a zis să sun la numărul ăsta când vine vremea.
Când vine vremea?
Da.
Când e asta?
Ultima oprire.
Capătul liniei.
Așa ți-a zis?
Așa mi-a zis.
Părea un tip rezonabil.
Știai că e o bombă aici?
Nu, altfel aș n-aș fi mers cu ea.
Ți-a zis Ray că chestia asta era plină cu C-4?
E suficient explozibil aici încât să arunci în aer un bloc.
- Doamne. - E mașina lui Sharon.
E în garaj.
Merg la Kashwak.
Ți-ai pierdut mințile?
N-ai auzit ce-a zis Denise?
E o capcană. Am mai discutat despre asta.
Poate.
Haide, omule.
Dacă te duci acolo nu mai ieși.
E o misiune sinucigașă. Vei muri.
Trebuie să-mi găsesc copilul.
Trebuie să știu dacă-i albă sau neagră.
Fir-ar să fie.
Ia asta.
Vreau să scrii T, J și D
de la Tom, Jordan și Denise
la marginea drumului la câțiva km.
Dacă mergeți pe drum de pământ
scrie pe copaci.
Întotdeauna pe partea stângă a drumului
pentru că acolo mă voi uita.
Nu te duce.
E stupid. Vei muri.
Hei.
Știi povestea lui Orfeu?
Orfeu a călătorit în infern
ca să-și aducă iubita.
Tu nu ești Orfeu.
Ai grijă de tine, frate.
Sunt în urma ta.
Bine?
Ai grijă de Tom.
Ești cel mai bun prieten pe care-l poate avea cineva la sfârșitul lumii.
Să sperăm că nu e sfârșitul lumii.
Mă bucur că te-am cunoscut, Clay Riddell.
Și eu mă bucur că te-am cunoscut, Tom McCourt.
Ai grijă de tine.
Ai face bine să ne găsești.
Îmi pare rău de soția ta.
- Kashwak, vă rog! - Trage pe dreapta!
Vă rog să ne ajutați!
Ia-ne cu tine!
Bună, tată.
- Bună, tată. - Johnny!
- Bună, tată.
Bună, tată.
Vii acasă?
Bună, tată.
Vreau să vii acasă.
Johnny!
Vii acasă?
Johnny!
Uite, tată, încă un semn.
Mă bucur că ajungi să-mi cunoști prietenii, Johnny.
Vor fi și prietenii mei?
Te mai întrebi?
Cum se numește locul unde mergem?
Canada.
Traducerea și adaptarea: Snake_Eyes
Sincronizarea: DISTEL Subs.ro Team @ www.subs.ro