Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. /redemer0 Subtitrări-noi Team. /www.subtitrari-noi.ro
Add me on Facebook: Floryn Gabriel Traducere după sonor.
Ce vrei?
- De ce nu mă laşi să intru? - Mă pregătesc să plec la şcoală.
Deschide uşa, Andrew.
- Ascultă-mă... - Nu, eşti beat!
Cum sunt?! Ce-ai zis?
Ţi-am zis să deschizi uşa. Andrew...
- Tată, e 07: 30 a. m şi tu eşti beat. - Nu-mi spune tu mie că sunt beat, băi!
Nu eşti?
- Ce faci acolo? - Filmez discuţia asta.
Ce?
Am cumpărat o cameră şi o să filmez totul de acum înainte.
- Mamă? Mamă? Bună. - Bună.
- Salută-mi noua mea cameră video. - Cine e publicul?
Doar... milioanele de oameni care vor viziona asta de la casele lor.
- Arăt rău? - Nu, nu, mamă. Arăţi minunat.
- E o cameră frumoasă. - Mulţumesc, mamă.
Deci... să te întreb ce e cu camera video sau...?
Nu ştiu... Filmez lucrurile acum... Filmez tot ce fac acum.
- Filmezi tot ce faci? Bine. - Da.
De ce este toată lumea atât de obsedată? Banii nu ne pot cumpăra fericirea.
Mai bine ne liniştim şi să ne simţim bine.
Toată lumea să se uite în spre stânga. Toată lumea să se uite în spre dreapta.
- Opreşte-te, te rog. - Cha-Ching Cha-Ching.
Nu e vorba despre... Da, Ba-Bling Ba-Bling.
Vreau să fac lumea să se joace. Uită de etichete de preţuri.
Ai citit vreo carte scrisă de Arthur Schopenhauer?
Nu, cine mai e şi ăsta?
- E un filosof despre care citesc momentan. - Pentru şcoală?
Nu, nu. Practic, fiinţele umane trebuie să se recunoască ca fiinţe a voinţei pure.
- Bine. - Deci toate dorinţele emoţionate,
fizice, sexuale, nu pot fi niciodată satisfăcute.
Deci, practic, tu îmi spui că ar trebui să renunţ la viaţă?
Da.
- Haide, băi! - O, Doamne.
Ne vedem mai târziu.
E timpul să studiem. Dă-te din faţa maşinii!
- Nu vii la ore? - Vin mai încolo puţin, bine?
- O să întârzii la prima oră. - Da.
- Ne întâlnim după ore. - Asta este şcoala mea.
Din câte se pare.
- Bine... - Hei, tu, băiete!
- Ce? - Votează-l pe Steve
- preşedinte al clasei a-12-a. - Bine, am înţeles.
Aici îmi mănânc eu prânzul. Afară, în tribune.
- Bună! - Bună!
Poţi să nu ne mai filmezi, te rog? E foarte stânjenitor.
Nu, nu vă... Ăsta e coridorul unde îmi e vestiarul.
- Ce e asta? - Care-i treaba, Andrew?
- Frate, eşti filmat. - Opreşte-te!
Amice, eşti pe cameră.
- Sunteţi filmaţi. - O să plângi?
- Zâmbeşte, fii drăguţ la cameră. - O să plângi?
- Dă-mi-o înapoi. - Îţi vrei camera înapoi?
Panarama asta de cameră din 2004? Poftim. Iat-o!
Şi chiar ţi-o dau întreagă.
- Frumos! - Aproape.
Dobitocilor!
- E o petrecere în seara asta. - Bine.
- La Heaven Hills. - Credeam că Heaven Hills este închis.
- Este abandonat, da. Vii şi tu? - Nu.
- Când ai fost ultima dată la o petrecere? - Nu mă duc la petreceri.
- Eşti clasa a 12-a. - Eu nu mă duc la petreceri.
- Doar... Vino! - Mă mai gândesc, bine?
Bine, dar când vom merge în seara asta... Andrew, îţi pot da un sfat?
- Ce e? - Poate ar fi bine să-ţi laşi camera acasă.
- De ce? - Pentru că e puţin ciudat.
- Are un scop. - Încerc să fiu un văr bun, bine?
Îţi spun în calitate de prieten,
nu e o idee prea bună să iei camera cu tine la petrecere.
Bine... Asta e strada mea.
Iar aceia sunt cretinii oficiali de pe strada mea.
- Minunat. - Hei, ce faci? Andrew!
- Nu, nu vă... - Nu mă filma, Detmer! Nu mă filma!
- Nu mă filma! - Fugi acasă, mucosule!
Aici îmi mănânc eu prânzul. Afară, în tribune.
Ce vrei?
Când îţi zic să-mi deschizi uşa, îmi deschizi uşa! Ai înţeles?
Termină-ţi naibii temele de făcut.
- Eşti sigur că e aici? - Amice, aici e. Linişteşte-te, bine?
- Iată-i. - Da.
- Uau! Uite, un viol. - Uau! Uite, un tocilar cu o cameră video.
- Ce? - Nu te ţine după mine toată seara, bine?
Cum adică? Am crezut... că vrei să vin cu tine.
Aşa-i, dar... fă-ţi şi tu singur de cap, măcar o dată, bine? Doar...
- Bea o bere. Vorbeşte cu lumea. - Eu nu beau.
Hei! Hei!
Hei! Scuză-mă! Hei, pentru ce filmezi?
- Nu... Eu doar... Doar filmez. - Ce? Nu te aud.
Marfă! Eu filmez pentru blogul meu. Ar trebui să-l vizitezi.
- E chiar... - Andrew. Bună, Casey.
- Bună. Sunt bine. - Ce faci?
- Sunt bine. - E destul de plictisitor, nu?
- De ce e plictisitor? - Ştii, Young a spus:
"Petrecerile sunt modul oamenilor de a căuta legalizarea lucrurilor trăsnite."
Eu nu sunt unul din cei care doresc să pară populari.
Minunat mod de a pune o psihologie analitică petrecerii ăsteia din hambar, Matt.
E grozav! Grozav!
- Tu eşti grozavă! - Matt, ce a spus Young despre sclipici?
Îmi filmezi iubita? Da sau nu?
Nu. Filmez doar petrecerea.
Bine. Ar trebui să te rup în bătaie, ştii?
- Dar nu îţi... - Nu-mi vorbi!
- Târfă! - Bine.
Andrew! Andrew!
Andrew... cel cu camera video. Putem să-ţi folosim şi noi puţin camera?
- Ce? - Am găsit ceva nebunesc.
- Şi trebuie s-o filmăm. - Nu e...
- Ce e, omule? Te simţi bine? - Da. Eu sunt Andrew.
- Bine. Eu sunt Steve. Steve Montgomery. - Da, ştiu.
Serios? Eu şi Matt ne plimbam şi am găsit...
- Ceva... super marfă. - Stai, ai fost cu Matt?
- Poate ai vrea s-o filmezi. - Nu, nu prea am...
Frate, haide... Doar vino şi filmeaz-o. Ar fi marfă.
- Nu ştiu ce să zic... Bine. - Crede-mă.
Aşa. Ştii că sunt o grămadă de fete aici, nu? Iar tu stai aici, de unul singur.
- Lângă un copac. - Sunt foarte pretenţios cu ce aleg.
- Ascultă, nu cred că... Da. - Ai lumină la cameră?
- Uite. Ce căutaţi voi aici? - Multe persoane vin aici.
- Pentru că suntem obsedaţi de chestia asta. - Ce chestie?
Vei vedea. Gata, mi-am adus aminte. Tu eşti Andrew Detmer.
Te ştiu din clasa a 9-a. Mereu purtai trocul ăla ciudat pe tine.
- Garetty! - Ţi-ai amintit asta?
Da, am ceva cu recunoaşterea feţelor. Tocmai de asta mă voi înscrie în politică.
Ce ironic sună asta. Pentru că mă port ca un caraghios cu tine.
- Sunt aici! - Aşa. Garetty, care-i treaba? Te văd!
- Matt! - Unde s-a dus toată lumea?
- Au plecat. Haideţi. - Vezi asta?
- Ce e aia? - Ăla e Andrew cu camera video?
- Da, l-am adus. - Ştiţi cum să ne mai întoarcem de aici?
- Şi acum mai scoate sunetul ăla? - Da, i-ai spus şi lui Andrew?
- Andrew, vino să vezi ce sunet scoate. - Amice, ascultă asta.
- Nu, trebui să te apropii cu capul de ea. - Bine.
- Cât poţi tu de aproape de groapă. - Bine! Nu mă mai împinge!
- Ascultă drăcia asta! - Vrem să filmăm asta. Filmează aici.
- Ascultă. Auzi asta? - Ce...?
- Băga-mi-aş! - Dumnezeule!
- Stai! Cât de sinistru e asta? - Se aude sunetul?
Nu ştiu, probabil. Se aude destul de tare.
- Alo! - Bine, intrăm în ea.
- Eu mă întorc înapoi. Haideţi, băieţi. - Trebuie să aflu ce e în ea.
- Matt, serios acum! Putem să... - Du-te.
- Aşteaptă! Steve! - E ca un ninja.
Matt... Matt, stai puţin, ce faci?
- Vorbeşti serios? - Andrew, poţi lumina puţin aici?
- Matt, nu fi idiot! - Nu prea văd nimic aici.
Matt! Matt, tu trebuie să mă duci înapoi acasă!
Alo? Miroase îngrozitor aici. Băieţi!
Matt!
Alo?
- Andrew, eşti un fătălău. - E şi mai adâncă de atât?
- Da, amice. E mult mai adâncă. - Andrew, luminează aici.
Uitaţi-vă la pereţi. Parcă zici că sunt tăiat dintr-o lovitură până jos.
- Lanterna! - Probabil că mai are 15 metri.
Matt, doar... nu mai vorbi despre asta, bine?
Ai auzit vreodată de Alegoria peşterii lui Platon?
Nu ştiu, Matt, hai să facem asta şi să plecat odată de aici.
- La naiba! - Măiculiţă!
- Ce naiba e aia? - Matt, nu glumesc. Nu pot respira.
Te urăsc când îmi faci asta. Ce...
- Poţi crede asta? - Matt.
- La ce mă uit? La naiba! - Sunt speriat la culme acum!
- Matt! Putem pleca de aici, te rog? - Aşa se vede şi pe cameră?
Nu ştiu, îmi creează probleme la cameră, nu vreau să...
Frate, îţi cumpăr eu alta nouă.
- Matt! Uită-te la asta. - Ce e?
- Uită-te la asta. - Frate, ce...
Frate, nu se poate aşa ceva.
Îşi modifică nuanţele. Nu-i aşa că-i ciudat?
- Nu te aud din cauza ăsteia. - Asta e grozav!
- Frate, nasul tău! - Steve!
- Matt! Băi, lasă telefonul jos. Închide-l! - Bine, bine, bine!
Steve, la fel şi tu, bine? Trebuie să filmăm asta.
- Sunteţi pregătiţi? - Da.
Gata, începem. Steve, du-te mai spre stânga ta.
- Aici? Bine. - Da, e bine acolo.
Matt, tu du-te în faţa lui Steve.
- Aici? - Da, perfect. Aşa.
Asta e proba cu mingea.
- Eşti pregătit? - Da.
- Ce... Puteai să mă avertizezi. - E prea târziu.
Dă-mi drumul! Ce faci? Am zis fără lovituri la cap!
Îmi pare rău, amice.
- Hai s-o facem. - Bine.
- Bine. Stai puţin. - Da?
- Fără lovituri la zona capului, da? Bine. - Da.
- Îl lovesc între picioare. Eşti pregătit? - N-ai să mă mai faci şi de data asta.
- Da. - Bine.
- Sunt pregătit. Da? Haide. - Nu ştiu despre ce vorbeşti.
Mulţimea e în delir!
- Gata, sunt pregătit. - Matt, la cap, dă-i-o la cap.
- Dă-i-o la cap. - N-am să...
- Fără mâini! - La naiba!
- Asta e grozav. - Am reuşit!
- Asta e o nebunie. - Dumnezeule!
- Uită-te la ea. - Dumnezeule! Măiculiţă!
- Doamne, amice, sângerezi. - Opreşte-te.
Sângerezi... Ai reuşit!
- Dă drumul la muzică. - Bine.
Da!
Da.
Matt, trebuie să faci ca şi cum le-ai strânge pe toate în mâini.
Asta şi fac. Uite.
Nu pot. Mă dau bătut. Fă-o tu, te pricepi mai bine la asta.
- Serios? Mă pricep? - Doar fă-o.
Nebunule.
Frăţie, te urăsc. Asta e...
- Sunt impresionat, amice. - Ai fost tare, amice.
- Ce naiba, frate. Asta nu e frumos. - Nu!
- Ce e? Sunt legourile mele. - Asta nu a fost frumos.
În ultimele trei săptămâni, ţi-ai petrecut timpul numai cu cei doi amici ai tăi.
- "În ultimele trei săptămâni..." - Nu sunt idioată!
Îmi ascunzi ceva. Ar fi bine să mă suni!
Te iubesc.
O să iau bătaie. Oficial, sunt speriat. Mă aşteaptă o alegere şi nu am timp de asta...
Frate, de ce ne ceri nouă sfaturi despre fete?
Pentru că noi suntem "amanta" lui.
Credeţi că am căpătat astea din cauza radiaţiilor?
Radiaţii de la ce?
- Frate, aici e mâna Guvernului. - Ce? Matt...
Ce tot vorbeşti?
Mă simt foarte neliniştit.
Andrew, relaxează-te.
Ce ciudat, pare complet diferită pe timpul zilei.
Nu-mi pasă, eu n-o să mai intru din nou în groapă.
Dobitocule.
Se pare că s-a afundat.
- S-a dus naibii vechea ta cameră. - Că bine zici.
E ciudat, încă mai simt chestia aia aici înăuntru.
Nu pot să cred c-am scăpat cu viaţă de aici.
- Asta ne răspunde întrebărilor noastre. - Ce anume?
Tot nu ştim ce s-a întâmplat.
Suntem încă în viaţă, nu? Adică, eu credeam...
Hei, nu aveţi ce căuta aici, bine? Trebuie să plecaţi.
Ce?
Pământul e instabil. Însemnăm toată zona ca măsură de siguranţă.
Bine, plecăm.
Votaţi-l pe Steve.
Văd că te-ai obişnuit cu noua cameră.
E destul de marfă.
Da, e mai mică. E cu caseta?
Nu, înregistrează chiar pe cameră.
Vreau să filmez toate lucrurile pe care le facem, ştii?
Da, dar faci asta tot timpul.
Nu crezi că e puţin cam ciudat?
Nu crezi că asta pune o barieră între tine şi restul ce are de oferit viaţa?
Nu ştiu.
Poate că şi asta vreau.
Care e treaba cu tatăl tău? Cu ce se ocupă?
Tatăl meu este pompier.
Asta e marfă. Frate, cred că e super să...
- Adică, a fost. - Ce s-a întâmplat?
Nu ştiu... Nu a murit.
Doar că s-a accidentat şi... acum încasează lunar asigurarea.
Acum nu face mai nimic.
Pleacă ziua de acasă, dar nu ştiu unde se duce.
Bea mult... Asta ştiu sigur.
Si eu am probleme cu părinţii.
Serios?
Da. Adica, nu sunt ca ai tăi.
Adica, nu asa... Adică... nu contează.
Se ceartă des în ultima vreme.
Si cred că mama îl înşeală pe tata.
Poţi să nu spui nimic despre asta?
- Da. Nicio vorbă. - Multumesc.
Karen Detmer. D-e-t-m-e-r.
Da! Mulţumesc!
Este în dureri.
Are nevoie de un medicament mai puternic.
Respiră din ce în ce mai greu.
Domnule... suferă! Vă rog, ajutaţi-mă.
Am pensie de handicap. Nu-mi pot permite 10.000 de dolari.
Vă rog, nu mă puneţi pe aşteptare!
Nu mai poate respira, aţi înţeles? Nu ştiu ce să-i mai fac!
- E pornită? - Da. Ai pornit-o.
Vreau să-mi amintesc mereu de tine aşa.
Mamă...
"Eşti mai puternic decât asta".
Poţi spune asta pentru mine?
Te rog!
Sunt mai puternic decât asta.
Frumos.
Uită-te la asta.
- Nu mi-a ieşit. - Hei, Matt?
Da?
- Mă placi? - Da, desigur.
- Nu te-am plăcut de la bun început. - Ce vrei să spui?
Tu eşti o persoană cu care mai greu poţi comunica ceva.
Nu spun că nu eşti şi acum, doar...
Eşti un bou.
Despre asta vorbeam, frate. Uite ce ostil eşti.
- Parcă aşa e mai bine. Da? - Hei, Matt?
Te-ai gândit vreodată să faci mai multe cu abilităţile tale?
Nu chiar.
De ce? Ce altceva mai putem face?
- Telekinezie. - Da. Spune în continuare.
Capacitatea de a mişca, de a ridica, de a vibra... Asta e preferata mea.
De a învârti, de a aplica sau a lovi obiectele
folosind puterea minţii, fără atingere.
- Sună familiar. - Foarte familiar.
Vreţi să vedeţi contact direct? Andrew.
- Poartă lenjerie intimă neagră azi! - Ăsta e contact direct.
- In camera mea... - Ascultaţi.
Atât sunt de puternic.
Chiar seara trecută, am ridicat patul în aer.
Nu mi-a sângerat nasul. Da?
Si eu am ridicat greutăţi.
Asta e teoria mea. Eu cred că este ca un muşchi.
Este elastic. Dacă îl întinzi prea tare, repede, se va rupe.
De asta cred că devenim mai puternici.
Pentru că exersăm şi ne creşte puterea.
Ne creşte puterea... Ce spui de exerciţiul ăsta?
A fost marfă.
Stilat.
Cred că a venit timpul să ne încercăm puterile în public.
- Opreşte aici. E perfect. - Serios?
Ăsta e locul nostru.
Hei! Alo! Hei, unde...
Ajutor! Să prindă cineva căruciorul acela!
- Bine, uitaţi-vă sus. Bine. - Mai aşteaptă puţin.
- Zbor! - Se uită ca prostuţa la el.
La ce te uiţi, fato?
Rămâi la şcoală! Îl vezi pe tipul ce mestecă gumă?
Îi voi scoate guma din gură.
Bine. Hai că filmez pe el.
- Doamne! - Staţi, de ce fugim? Nu trebuie să fugim.
- Cinci... - Nu vreau s-o fac.
- Patru... - Frate, nu vreau s-o fac.
- Trei... - Creezi o scenă.
- Nu vreau s-o fac. - Matt, nu mai fi muiere şi fă-o.
- Pune mâna pe masă. - Bine, eşti pregătit?
- Doi... - Haide, fă-o.
- Numără din nou. - Bine.
- Drept la ţină. - Exact cum vă spuneam.
- Vezi? - Măiculiţă.
Trebuie doar să-ţi imaginezi că ai un scut peste mâna.
Atâta vreme cât eşti pregătit, când te vor lovi.
- Nu vei fi rănit, datorită scutului. - Asta e nebunie curată.
- Aşa sunt eu. - Steve.
Steve, trebuie să încerci asta, frate.
- Dă-mi mâna. - Nu, e-n regulă.
Când eram mic voiam să devin ofiţer de politie.
- Poliţist? Serios? - Da. Da.
Stii că nu poţi fuma marijuana când eşti poliţist, nu, Matt?
Nu. Serios? Nu ştiam.
Dar nu... Voiam să fiu altruist.
Ce înseamnă asta? Ce înseamnă "altruism", Matt?
Să vrei să faci lucruri bune pentru alţii.
Serios? Asta o spune un tip care întotdeauna vorbeşte că viaţa nu are sens.
Da, ştiu. Dar la asta m-am gândit mai târziu.
Uite, privesc în urmă şi mă gândesc...
că modul în care priveam lucrurile era mult mai bun, ştii?
Aşadar, ce vrei să faci, să infiinţezi o instituţie de caritate?
- Asta e patetic. - Stai. De ce este patetic?
Nu stiu.
Rahatule.
Nu sunt bun la toate. Doar că mă străduiesc. Despre asta e vorba.
Adică, vorbeşti despre filosofie şi restul tot timpul,
dar ce a facut el?
Ai cerut să fii înscris în vreun colegiu?
Nu, dar... o să fac asta.
Da, ei bine, ar trebui s-o faci.
- O fac. - Spun doar.
Ti-ar prinde bine.
Tie ţi-ar prinde bine nişte: "Taci naibii din gură". Ce zici de asta?
Iţi lipseşte iniţiativa. Nu este mare chestie...
Da? Tie îţi lipseşte penisul.
Băieţi, vă rog, spuneţi-ne ce se petrece aici.
Ei bine, se pare că Fecioara Maria a apărut...
în siropul clătitei unui localnic.
Nu, nu a apărut.
Ei bine, va apare într-o secundă, bine? Aşteaptă.
Asta este cu siguranţă o chestie supranaturală care se petrece aici.
Scuză-mă. Poti să vii aici rapid?
Poţi să te uiţi la asta?
Dumnezeule!
Lovitură greşită. Prea multă presiune.
Andrew.
Tipule. Haide, las-o în pace.
Serios?
Tipule!
Haide... Asta este aiurea.
- O sa fie concediată. - Nu ştiu...
Asta este dezgustător.
- Vă împărţiţi ceştile în echipă? - Nu, ne ne împărţim...
Vezi maşina aceea de acolo?
- Cea roşie? - Da.
Bine, faza cu guma a fost bunicică. Aţi încercat şi voi.
Dar din păcate aţi eşuat.
Fiţi atenţi la asta.
- Ce faci? Dă-i drumul. - Ce să vedem?
- Ce? - Nu se poate.
- Măiculiţă! - Frate, cu zgomot.
- Fă asta şi tu. Aţi văzut? - Despre asta vorbeam!
Steve Montgomery, preşedinte!
Parcă am menstruaţie la faţă.
- Frate... - Dezgustător.
Băieţi, uitaţi-o că vine.
- Vine. - La naiba.
Nu vă uitaţi.
- Steve, nu-mi da drumul. - Nu-şi găseşte maşina.
- Crede că i-a furat-o cineva. - E în ceaţă acum.
"Da, negru' a fost de data asta. "
" Puteam să jur c-am parcat-o chiar aici. Iată-mi maşina."
- Nu ne daţi atenţie. - Suntem doar... bolnavi mintal.
Are o criză de râs.
Uşurel cu maşina.
Cum de n-a văzut nimeni? A fost în văzul lumii.
Nu-mi pot scoate din minte expresia de pe faţa ei!
- A fost grozav... - Tipul ăla se ţine după mine.
- Ocoleşte-ne. - E un ţăran împuţit.
- Ocoleşte-ne. - Steve, ia camera.
Vezi să fie focalizată bine.
- Bine, prietene... - Ce-o să faci?
Care-i problema lui?
- Ce faci? - Abracadabra.
- Andrew, ce ai făcut? - Opreşte maşina.
- Eşti nebun? - Trebuie să coborâm la ei.
Îmi pare rău.
De ce ai făcut asta?
- N-am vrut. - Ce naiba-i cu tine?
- Uită-te la asta! - Vrei să te calmezi?
- E groaznic. - Îmi pare rău.
- Termină, nu mai face nimic. - Îi pot scoate de acolo.
Steve!
Steve, ai grijă.
Rahat! Andrew, îţi baţi joc de mine?
La naiba!
Rahat!
L-a scos!
Ajută-mă.
Steve, stai cu el, mă duc după ajutoare.
- Suni la poliţie? - Termină, nu aud la telefon!
- Închide telefonul! - E după podul White Crisom.
N-are nimic, Matt.
Termină, nu aud...
Aici!
A ieşit de pe şosea şi a intrat în parapete.
- Ţi se pare a fi un joc? - Nu înţeleg de ce sunteţi aşa de furioşi.
Nu înţelegi de ce suntem furioşi?
Andrew, ai băgat pe cineva în spital.
Înţelegi asta? Andrew, uită-te la mine.
Ai băgat un tip în spital! Ce părere ai despre asta?
Ai rănit pe cineva!
Avem nevoie de reguli.
Prima regulă: n-o folosim pe vietăţi.
A doua regulă: n-o folosim când suntem nervoşi. Gata!
A treia regulă: n-o putem folosi în public sau să-i spunem cuiva despre ea.
- Nu poţi impune reguli. - Ba pot impune reguli!
- Ai zis că nimic nu contează. - Voi impune reguli.
Dacă o să devenim mai puternici, o să avem nevoie de reguli, nu?
Aşa e, avem nevoie de reguli.
Andrew, răspunde naibii la telefon!
Matt, ce-a zis?
Încă eşti supărat pe mine?
- Nu-s supărat. - Aşa pari a fi.
Nu-s supărat. Cred că trebuie să fim mai grijulii. Nu putem...
Trebuie să gândim mai mult.
Nu putem face ceva fără să gândim înainte.
- Înţeleg. - Bine.
De ce a venit Steve până aici?
Unde suntem?
Steve?
- Maşina lui e acolo. - Da.
Steve, unde eşti?
Steve!
Uită-te în sus.
Bună, băieţi.
Ce?!
- Doamne! - Staţi, ascultaţi-mă!
Zbori!
- Nu se poate! - Ascultaţi-mă!
E mult mai uşor decât pare. Jur că e mult mai uşor.
Dumnezeule!
Să încercaţi să vă prindeţi şi să nu săriţi.
- O să vă daţi peste cap. - Am înţeles!
Hai, Matt.
Mănânci pământ...
- Dă-te, îmi stai în cale. - Cum adică îţi stau în cale?
Gândiţi-vă la un avion.
La naiba!
- Lasă-mă să mă concentrez. - Bine, aşteaptă!
- Aşa te strâmbi când te concentrezi? - Doamne, omule!
- Pe naiba! Îţi baţi joc de mine? - Plutesc!
Am reuşit!
Aşa, omule! Ai reuşit!
Andrew, să nu te băşeşti că n-o să te mai găsim.
Opreşte-mă.
Sunteţi atât de drăguţi împreună.
Vin şi eu. Aduc camera, bine?
Cum coborâm?
Andrew, e foarte frig aici!
Nu te aud.
Activez propulsoarele!
Unde suntem?
E demenţial!
Ai grijă!
Matt, în sfârşit eşti bun la ceva.
E atât de uşor!
- Ce bine ai prins-o Steve! - Eseu!
Hai înapoi la tata.
Frumoasă prindere!
- Steve! - Matt!
Tu auzi asta?
Ce-i asta?
Era să mor, omule!
Doamne, era să mor!
Era să mor, omule! Mi-ai salvat viaţa!
Era cât pe ce să mor!
Doamne!
Aia e camera? M-ai salvat şi pe mine şi camera?
Spune-mi că ai filmat asta.
- Sunt viu! - N-ai văzut ce s-a întâmplat?
Andrew, eşti un geniu!
Trebuie să ne uităm la ea.
Sunt pe pământ!
Am făcut istorie! Adică, din preistorie...
De la egipteni, de la fraţii Wright... Vino aici, omule!
- Vino aici! Spune: "pot să zbor". - Pot să zbor.
- Pot zbura! - Hai, mă...
- Spune, Jess. - Pot să zbor.
- În gura mare! - Pot să zbor!
Am încercat să te salvez, omule.
Ce ziceai?
Cum de n-a văzut. Să fim serioşi acum.
Cu siguranţă a observat că ai devenit mai bun. Trebuie să fii...
- Trebuie să fii subtil. - Ce tare!
- Eu n-am mai făcut sex din vară. - Eu niciodată n-am făcut!
Serios?
- E inacceptabil! - Ştiu.
- Voi cum de sunteţi aşa de grozavi? - Aşa ne-a făcut mama.
Băieţi.
Băieţi, sunteţi treji?
Da.
Ziua de azi a fost...
Cred că a fost cea mai frumoasă zi din viaţa mea.
Nu mă pot gândi la altă zi, care să fie mai bună decât asta.
Chiar...
Cred că a fost.
Da.
Pentru toţi.
- Da. - Bine.
Fiţi atenţi. Spuneţi ce vreţi, dar mă gândesc să fac o rezervare în Maui.
- De unde-ţi veni asta? - Serios?
Am putea. Şi eu m-am gândit la asta, numai că eu am vrut să merg în Tibet.
- De ce în Tibet? - Tibet?!
Da... Nu ştiu, pare a fi frumos acolo.
Monumentele şi munţii...
Nu ştiu.
Călugării au atins un nivel atât de mare de iluminare că pot pluti.
- Ne-am integra bine. - Am putea să ne batem joc de ei.
Serios. Cred că ar trebui să mergem.
Ar fi foarte fain.
- Liniştitor... - Cred că e o idee bună.
Chiar îmi place ideea. Eu vin. Tu vii, Steve?
Nu ştiu, omule. În Tibet nu-s fete în bikini.
Aşa că nu ştiu dacă vin.
- A fost genial. Uimitor. - Putea să-şi piardă slujba.
Rahat, tipule. E ziua mamei mele. Trebuie să plec.
- Azi e ziua mătuşii Deb? - Da. Trebuie să plec. Trebuie să plec.
- Spune-i că o salut. - Pe mai târziu, Matt.
Bine, ce vrei să facem acum? Unde vrei să mergem?
Nu ştiu. Adică, nu vreau să mă duc acasă.
Vrei să mergem în oraş?
- Nu, e ora de varf, frate. E mult trafic. - Si ce dacă?
Da. Aşa este. Să mergem.
- Salut. Scuze... - Bună.
Te deranjează dacă te filmez?
Puţin. Nu-mi prea place să fiu filmat.
Poate-ţi trece, e ca terapia prin expunere.
Da... Am venit să-ţi dau ceva.
E ascuns?
- Ce? - Ţi-am văzut...
Blogul tău. E secetă în Africa Centrală, nu?
L-am văzut şi mi s-a părut grozav.
- Cu siguranţă. - Da.
Da, văd că eşti cu globalizarea şi că vezi imaginea de ansamblu...
- Şi că te îngrijorează chestiile astea. - Da.
Matt, poţi expedia şi tu asta. Nu-s mama ta.
- Bine, o să... - Ce-i asta?
E noua ta înfăţişare?
Erai prea deştept pentru a te distra în clasa a 8-a. Acum ce?
- Casey! - Pa.
Pot să vorbesc cu tine pentru o clipă?
Pot să-ţi spun ceva?
Vreau să ştii că nu mai sunt ce-am fost.
- N-am nimic, doar că... - N-ai nimic?
Popularitatea în liceu părea ca un concurs ciudat.
- Credeam că, ştiind asta... - Că eşti mai bun decât ceilalţi.
Nu, eu nu am participat la aşa ceva.
- Înţeleg. - Înţelegi?
Ştiu că pare ciudat, dar voiam să ştii.
- Să ştiu că eşti de treabă. - Am cam dat-o-n bară cu asta.
- Asta crezi tu. - Serios?
- Casey, Casey... - Trebuie să plec. Pa.
Omule, când ai început să faci asta?
- Cu camera? - Da.
- Nu ştiu. De puţin timp. - Eu nu pot face asta.
Eu nu pot face lucruri ce necesită fineţe.
Am încercat ieri să-mi scriu numele şi mi-am spart tastatura.
Nu, e foarte uşor. Te gândeşti că o ţii.
- Despre asta vorbeam. - Despre ce?
Intotdeauna te gandesti la noi chestii pe care le putem face, omule.
- Asta e o nebunie. - Stii, adica...
- Da. - Da.
Da. Da, cred ca asta fac.
Mama parca nu mai este niciodata pe acasa.
Adica, l-ai vazut pe tata. Este doar... tacut.
Sta linistit.
Si nu are niciun rost sa discut cu el, pentru ca nu are nimic de spus.
E diferit pentru că tu ai avut tot timpul prieteni,
iar oamenii vor să vorbească cu tine şi să fie în preajma ta.
Eu n-am avut aşa ceva.
Înainte de asta, abia dacă ieşeam afară cu Matt, şi el mie văr.
Eram apropiaţi când eram mici, dar...
Totul s-a schimbat în liceu.
Ai fost vreodată la Space Needle?
Da. Când aveam cinci ani.
Este pentru turişti.
Ei bine, nu ştiu. Adică, am fost...
Am fost odată cu tata şi...
Nu ştiu. A fost o zi foarte frumoasă.
Iţi aminteşti asta?
Da. Imi amintesc.
Am tot vrut să te întreb... Se apropie vacanţa de iarnă...
Ar trebui să participi la concursul de talente.
Nici gând.
De ce nu? Ţi-ar prinde bine să mai ieşi şi să cunoşti oameni.
- Să cunoşti fete. - Steve, nu e...
- Ce? - Sunt foarte timid.
Şi nici n-am vreun talent.
Ce tot vorbeşti acolo? Ai talent.
Nu se poate!
Eşti frumos!
Mersi. Da, pentru că m-ai lăsat să împrumut nişte haine de la el.
Mă fac să arăt mai bine.
Mă bucur că-ţi petreci timpul cu prietenii tăi.
Da...
Da, şi eu mă bucur.
- Andrew. - Ce?
De ce nu mergi la şcoală?
- Nu înţeleg ce vrei să zici. - Nu mă minţi, idiotule!
Matt nu vine. N-a venit cu maşina.
Tu pleci de acasă... Cine naiba te duce la şcoală?
- Matt. - Ştii ce?
Minţi.
Pui ceva la cale şi n-o poţi ascunde.
Crezi că te poţi furişa?
Crezi că poţi intra şi ieşi pe furiş din casa mea cu zâmbetul pe buze?
Ştiu ce faci.
Şi începem!
- Ce faci aici? - Filmez pentru concursul de talente.
Matt Garetty filmează pentru concursul de talente?
Da, asta fac.
- Ce-i asta? Ai intrat în spiritul şcolii? - Îţi place să fii filmată?
- Pe mine nu mă deranjează. - Începe!
Ce? N-ai nicio replică filosofică pentru mine?
Cred că vei dori să filmezi asta.
Sunteţi pregătiţi pentru concursul de talente?
Mai tare, nu vă aud!
Haideţi, şi mai tare!
Aplaudaţi-i pe cei din ultimul an! Promoţia din 2012.
Da...
Vreau să-l aplaudaţi pe tânărul şi talentatul, Andrew Detmer!
- E rândul tău. - Ce faceţi?
Îi jucaţi o festă vărului vostru?
- E răutăcios, Matt. - Numai uită-te.
Ce face?
Fain talent...
Nu se poate!
Da!
- Haide, Andrew! - Ce?!
- O să meargă pe aia? - Tu ce crezi?
E bine, e bine...
- Da, te descurci tu. - Mamă!
Da!
Doamne, se şi întoarce!
- Cum face asta? - Nu ştiu.
E magie...
A fost uimitor!
Doamne! Văd cum îţi explodează capul.
Ăsta-i începutul descensiunii tale. Aşa a zis Hubris.
Ce-i aia Hubris?
- Pe bune, ce înseamnă Hubris? - Serios?
Ce înseamnă "serios"?
- Intră! - Du-te!
- Eşti omul momentului. - Uită-te la casa asta!
- E imensă! - Ştiu.
Matt!
Toată lumea te aşteaptă.
Vine VIP-ul!
Faceţi loc, faceţi loc.
Andrew Detmer a sosit!
- Cum te simţi? - Sunt bine.
Da? Eşti sigur?
Ce bine îţi stă!
- Mersi! - Deci, nu-ţi mai aminteşti de mine?
- Monica, nu? - Da.
Stai să pun camera jos.
Ai jucat vreodată jocul ăla de acolo?
Nu, n-am mai jucat jocul ăla de acolo.
- Nu? - Niciodată.
Pun pariu că ai fi bun.
- Să arunc cu mingi în pahare? - Da.
- Chiar cred că aş fi bun la asta. - Da?
- Poate. - Hai să aflăm.
- Nu, nu... - Haide!
Bine, bine. Vin.
Aşa...
Unde-i Andrew?
S-a dus la etaj cu fata cu părul roz.
- Adică, împreună? - Bineînţeles că împreună.
Andrew, sper c-o să vezi asta. Felicitări, domnule.
Voiam să ştii că...
Înainte de toate astea, îmi făceam griji pentru tine.
Dar, omule, o să-ţi meargă mult mai bine acum. Chiar simt asta.
Şi, vreau să ştii că te iubesc. Te iubesc, omule!
Suntem împreună. Detmer şi Garetty. Familie pe viaţă!
- Scuze. - Ai grijă.
Când am devenit cel care stă şi se filmează?
- Bună, Casey. - Ce filmezi?
O chestie... nu-i important.
Voiam să-ţi zic că...
M-a făcut să mă gândesc... M-am gândit la...
M-am gândit la viaţa mea. Dacă mă axez pe ceea ce mă pricep...
- Aş putea schimba lumea, e... - Eşti beat.
Ce?
Casey, în principiu, te-am urmărit din clasa a 10-a.
- Scuze, n-am vrut să zic "urmărit". - Vrei să plecăm de aici?
- Da. - Da?
Da! Sigur.
Trebuie să las camera mai întâi.
Băieţi, pregătiţi-vă să fiţi martori la un eveniment istoric.
Mă simt ca un tată mândru pentru că, în spatele acestor uşi,
Andrew Detmer devine un bărbat.
E un băieţel. E speriat.
E ca un fluture, gata să iasă din cocon.
- Ciudatule! - Ce s-a întâmplat?
- Aia e vomă? - Pleacă din calea mea!
Andrew!
Andrew, e în regulă, nu-ţi face griji.
Li se întâmplă şi celor mai buni. Ai băut puţin prea mult...
- Ce se întâmplă, amice? - De ce râzi?
- Mi-ai dat pe geacă! - Nu mai râde!
- Ce tot zici acolo, e în regulă. - Nu, nu e în regulă! Încetează!
- Cu ce să încetez? E în regulă. - Ieşi afară, te rog!
Ieşi afară! Care-i problema ta? Ţi se pare amuzant?
- Nu, nu râd. - Ieşi!
Tată!
Mama e în dureri. Are nevoie de pastile!
Unde eşti?
Tată!
Ţi-ai luat o cameră de 500 $, în timp ce mama ta moare acolo?
Cât de egoist eşti!
M-am uitat prin camera ta de filmat.
Ce ai văzut?
Pe tine comportându-te ca un ratat.
Crezi că ăia sunt prietenii tăi?
Nu sunt. Eşti o ruşine!
Te plimbi prin oraş şi-mi cheltui banii.
- Uită-te la mine când îţi vorbesc! - N-am cheltuit banii tăi.
Eu n-am niciun ban de cheltuit.
Toţi banii... Uită-te la mine! Toţi banii merg la tine la şcoală...
- Şi pe medicamentele mamei tale... - Nu se plăteşte şcoala de stat, idiotule!
Ce ai zis? M-ai făcut idiot?
Împuţitule! Ridică-te!
Te-aş putea strivi, mă auzi? Te pot strivi!
Zâmbeşte, Matt. Doamne, Matt!
- Vrei să nu mai filmezi? - Ce s-a întâmplat?
- A început să curgă dintr-o dată. - Eşti bine?
Mă doare foarte tare!
- Te sună Steve pe telefon. - Îl sun eu mai târziu.
- Cred că e timpul să schimbăm. - Matt!
- Matt! Haide! - Nu ma asteptam la asta.
Da-mi...
Hei! Hei, cretinule!
Ce faci aici?
- Lasă-mă în pace, Steve. - Nu poţi sta aici, e periculos.
- Nu vreau să vorbesc cu nimeni. - Dar ce faci aici?
Lasă-mă-n pace!
Cum m-ai găsit?
Nu ştiu. Mi-a sângerat nasul şi ţi-am auzit vocea.
- Ce-ai păţit la faţă? - Nimic, lasă-mă-n pace!
Asta nu-i nimic. Te-a bătut tatăl tău.
- Nu poate să-ţi facă aşa ceva. - Nu te mai preface că-ţi pasă.
Omule...
De ce îmi vorbeşti aşa? Sunt cel mai bun prieten al tău.
N-am niciun prieten. N-ai fost prietenul meu înainte de asta.
Stăteam în fiecare zi cu tine şi Matt.
Trebuia să zburăm în jurul lumii împreună. Mai ţii minte?
- Crezi că sunt... - Nu-mi mai vorbi!
De ce nu mă laşi în pace? Steve, pleacă de lângă mine!
Pleacă de lângă mine! Te rog! Acum!
Care, prin puterea lui Dumnezeu, sunt apăraţi prin credinţă.
Chiar dacă nu-L vedeţi acum...
Simţiţi o bucurie de nedescris,
când atingeţi scopul sorţii voastre: mântuirea sufletului vostru.
Ce faci? Filmezi morminte?
- Nu înţeleg. - Ce-ţi pasă ţie?
Nu mi-ai răspuns la apeluri. De ce nu mi-ai răspuns la apeluri?
- Am fost ocupat. - N-ai fost. De ce nu mi-ai răspuns?
- Nu simt nevoia să vorbesc. - Opreşte camera.
- Nu. - Andrew, opreşte camera.
Andrew, cum poţi fi lovit de un fulger, când nu s-au înregistrat fulgere?
Cum?
Şi l-au găsit pe Steve în mijlocul câmpului.
Ce ar căuta Steve în mijlocul câmpului în timpul unei furtuni?
- Ce? - Nu ştiu.
- Nu ştiu ce s-a întâmplat, Matt. - Nu te cred!
- Vreau să opreşti camera şi să vorbim. - De ce?
- Vreau să purtăm o discuţie. - Nu-mi spune ce să fac.
- Dă-mi camera!
- Dă-mi-o! - Pleacă de lângă mine.
Andrew, glumeşti? E o glumă pentru tine?
Ce ai făcut, Andrew? Ce ai făcut?
Cui să-i spun despre asta? Eu cu cine vorbesc?
Cui să-i povestesc despre asta?
De ce nu-mi spui ce s-a întâmplat, Andrew?
Crede-mă, Steve. Te rog...
Nu ştiu ce am făcut. Am pierdut controlul.
Îmi pare foarte rău!
Chestia asta devine o parte din mine şi nu...
Mi-e dor de tine, Steve.
Andrew, Andrew...
Wayne!
Deci...
Îl vedeţi pe ăsta de aici?
Pe ăsta l-am scos bine printr-o mişcare de lasou.
Dar ăştialalţi...
Pe ăştia nu i-am scos aşa de bine.
Vedeţi că sunt rupţi? Cred că i-am prins de la mijloc.
În loc să-i iau de la rădăcină.
Băloşi. Am citit multe pe internet despre...
Despre evoluţie şi selecţia naturală.
Există o chestie.
Prădătorul alfa al turmei. În principiu, e vorba despre
cel mai puternic animal din ecosistem.
Şi, ca fiinţe umane, am fost consideraţi prădătorul alfa, dar doar pentru că...
Animalele mai mici nu se pot hrăni cu noi din cauza armelor.
Leul nu simte vinovăţie când omoară o gazelă.
Nu te simţi vinovat când zdrobeşti o muscă.
Şi cred că asta înseamnă ceva.
Chiar cred că asta înseamnă ceva.
Pe ăsta l-am scos bine printr-o mişcare de lasou.
Andrew, ce s-a întâmplat la şcoală?
- Trebuie să merg după medicamentele mamei. - Iar vrei să încalci regulile?
Suntem prea puternici pentru asta. Dacă faci asta, ştii ce trebuie să fac.
- Ce trebuie să faci? - Trebuie să începi să gândeşti.
- Nu-mi poţi face nimic. - Există consecinţe la ceea ce faci.
- Sunt mai puternic decât tine, Matt. - Ştiu ce ai făcut.
N-am să-ţi încalc regulile!
Lasă-mă în pace şi nu te mai băga în viaţa mea!
Nu pot respira...
Mulţumesc.
- Karen Detmer. - O clipă.
Ne trebuie data următoarei livrări.
Asta costă 750 $ şi 83 cenţi.
- N-am atâţia bani. - I-am zis tatălui tău, acum îţi zic şi ţie.
Plăteşti şi facem comanda pe ziua următoare. Altceva nu pot face.
- Daţi-mi banii! - Cine-i ăla?
Nu contează cine sunt. Daţi-mi banii, că dacă nu...
Că dacă nu?!
Ăla-i Andrew?
Pare a fi el. Are şi ghiozdanul ăla jerpelit.
Ai o armă? Şi eu am o armă.
Hai, hai...
Camera de filmat trebuie să rămână pornită pentru investigaţii.
Iisuse!
Mă lăsaţi puţin singur cu fiul meu?
Dacă îşi revine, anunţaţi-l pe poliţistul de afară.
Mama ta a murit.
A murit aseară când am fost să te caut.
Am ajuns acasă şi...
Era în patul ei.
Dacă eram acolo pentru ea...
Mereu am fost lângă ea, când tu te prosteai pe afară.
Şi o singură dată...
A avut nevoie de mine de data asta, şi tu m-ai luat de lângă ea.
Vreau să-ţi ceri scuze.
Ştiu că mă auzi, aşa că vreau să te ridici, chiar acum
şi să-ţi ceri scuze. Nenorocit egoist ce eşti!
E vina ta!
Tu ai...
Mă auzi?
Mama ta a murit şi e din cauza ta!
Du-te deschide un cadou!
- Alege oricare. - Dumnezeule!
Matt, iar îţi sângerează nasul.
Eşti bine?
- Băga-mi-aş! - Iubitule, sângerezi foarte tare!
Matt, nasul tău! Doamne!
Ai auzit asta? Cum să n-auzi?
- Ce auzi? - Ceva nu e în regulă cu Andrew.
Ne cerem scuze pentru întârziere, dar, din acest moment,
toate elicopterele de ştiri din Greater King se duc în Seattle.
Repet, avem foarte puţine informaţii,
dar se pare că s-a declanşat o bombă la spitalul municipal Valour.
- Casey, vino aici. - Matt, tu ai văzut asta?
- Unde-s cheile? - Ce?
Rămâi aici, mă voi întoarce. Trebuie să mă duc acolo.
Aşteaptă!
- Matt! - Andrew are probleme.
Ce-i cu Andrew? Sunt sigură că n-are nimic.
Andrew are nevoie de mine. Trebuie să merg acolo.
Rahat!
- E cumva un blocaj rutier în faţă? - Nimeni nu merge în direcţia aia.
Casey, termină, trebuie să gândesc.
Trebuie să găsesc altă rută spre centru.
Întoarce-te şi ieşi de pe autostradă.
Haide!
- Rămâi aici, Casey. - Stai!
Matt, aşteaptă-mă!
Pardon!
Matt! Ce facem aici?
Doamne!
Matt, Dumnezeule!
Băga-mi-aş!
- Matt! - Casey, trebuie să plecăm!
Intră în maşină.
Andrew a scăpat de sub control. Îmi pare rău, voiam să-ţi spun.
Matt, opreşte maşina! O să se prăbuşească!
- Băga-mi-aş! - Ţine-te bine!
- Îmi pare rău! - Ieşi de pe şosea, acum!
Dumnezeule!
Ţine-te de mine!
Nu eu fac asta, ci Andrew.
Ţine-te bine!
N-o pot opri.
Nu pot controla maşina. Nu pot!
Andrew! Dumnezeule! Ţine-te de mine!
Nu pot deschide uşa.
Andrew, opreşte-te!
Matt!
Ajută-mă!
Ţine-te de mine!
Stai aici, bine? Trebuie să stai aici.
Matt, nu pleca, te rog!
O maşină a luat foc pe pod.
Nu ştiu cum să descriu asta, dar par a fi doi oameni.
Suntem la clădirea Space Needle şi, după cum puteţi vedea...
Ce naiba face acolo?
Feriţi-vă!
Andrew, uită-te la mine!
Opreşte-te chiar acum! E foarte grav ce faci!
- Ce s-a întâmplat cu tine? - De ce l-ai prins?
Ascultă-mă. Concentrează-te!
- L-am aruncat, de ce l-ai prins? - Andrew, ăsta nu-i un joc, înţelegi?
- Răneşti oamenii. - Eşti slab. Cu toţii sunteţi slabi!
- Andrew! - Sunt mai puternic decât voi toţi.
Andrew, ascultă-mă. Vreau să mă asculţi, bine?
- Concentrează-te puţin. - Nu-mi spune ce să fac.
Nu-mi pot explica ce se întâmplă aici.
Nu se pot opri. Nu-i prea târziu să plecăm.
E prea târziu. Gata. S-a terminat.
Te-ai purtat urât cu mine. M-ai lăsat singur.
Andrew, nu eşti de unul singur. Sunt aici cu tine.
Trebuia să-ţi fiu alături de la bun început, dar acum sunt aici.
Putem pune punct la asta, chiar acum. Împreună.
Andrew, putem zbura de aici.
Putem fi o familie, Andrew.
Andrew, uită-te la tine. Tu nu eşti aşa.
Prădător alfa.
Ce?
Sunt un prădător alfa.
- Nu, n-o face! - Dumnezeule!
- Fii atent. - Nu!
- Paul, nu te apropia de geam! - Bine, bine!
- Pleacă de acolo. - Tu vezi asta?
Stai la pământ!
Andrew!
Suspecţii sunt la pământ. Unul este rănit...
Andrew, uită-te la mine.
O să fie bine, te vei face bine.
Îţi chem ajutoare.
- Pleacă de aici, nu eşti în siguranţă! - Nu!
Andrew?!
Andrew!
Nu mişca!
Staţi... Am nevoie de ajutor.
- Mâinile sus! - Nu trageţi, vă rog!
E rănit.
- La pământ! - Staţi, staţi!
La pământ!
Nu te ridica!
Nu te ridica, la pământ!
- Vă rog, nu trageţi! - Te vom împuşca!
Nu fac nimic.
- Cioburile! - Doborâţi-l!
Lăsaţi-mă în pace!
Suntem pe poziţii!
Rămâneţi pe loc!
Nu! Opriţi-vă!
Sunteţi înconjuraţi!
- Nu! - Mâinile la vedere!
Nu vă mişcaţi! Repet, nu vă mişcaţi!
Întăririle sunt pe partea cealaltă!
- La pământ! - Nu te mişca!
Andrew, termină! Nu-i răni!
Andrew!
Foc!
Retrageţi-vă!
Andrew, opreşte-te! Opreşte-te, te rog!
Andrew!
Nu mă face să fac asta.
Termină!
Mori!
Salut, Andrew.
Voiam să-ţi zic că...
Îmi pare rău şi...
Sper că...
Sper că ştii că am făcut ceea ce trebuia.
Nu eşti un om rău, ştiu asta.
Asta-i tot ce contează.
Vreau să ştii că o să fiu mai bun de acum înainte.
O să ajut oamenii.
O să aflu ce s-a întâmplat cu cei de acolo, indiferent de cât timp îmi va lua.
O să primesc răspunsuri.
O fac pentru tine şi Steve.
Te iubesc, omule!
N-am apucat să-ţi spun, dar te iubesc!
Şi ghici ce?
Ai reuşit.
Nu-i aşa că-i frumos?
Adio, Andrew.
Traducerea şi adaptarea: Al_Mic. /redemer0 Subtitrări-noi Team. /www.subtitrari-noi.ro
Add me on Facebook: Floryn Gabriel Traducere după sonor.
Download Movie Subtitles Searcher from www.OpenSubtitles.org