Multumesc, multumesc.
Voi ar trebui să fiti aplaudati pentru că munca voastră destoinică
care a oferit agentiei Yardsham Inlet cel mai bun an de la înfiintare.
Înainte ca succesul să ni se urce la cap,
ne-am gândit că ar trebui să ne reunim si să ne reconectăm
cu principiile care ne-au adus unde suntem.
Pentru asta, îi voi da cuvântul
filozofului si poetului produselor noastre,
rebelul comandant al brandului,
El e gurul care bagă spaima în Madison Avenue.
Partenerul meu, cealaltă jumătate a mea, Howard Inlet.
- Te iubesc. - Da !
Care este "de ce-ul" vostru ?
De ce v-ati ridicat din pat azi dimineată ?
De ce ati mâncat ce ati mâncat ?
De ce v-ati îmbrăcat cu ce v-ati îmbrăcat ?
De ce ati venit aici ?
În afară de faptul că v-as fi concediat si as fi angajat pe altcineva
dacă nu ati fi venit, dar nu asta discutăm.
Marele "de ce ?".
Cu sigurantă nu suntem aici doar să vindem chestii.
Suntem aici să ne conectăm.
Viata este despre oameni.
Publicitatea este despre a explica
cum produsele si serviciile noastre
vor îmbunătăti viata oamenilor.
Si cum facem asta ?
Iubire.
Timp.
Moarte.
Aceste trei abstractii
conectează fiecare fiintă umană de pe Pământ.
Orice lucru la care râvnim,
orice lucru care ne e teamă că nu-l avem,
si pe care ajungem să-l cumpărăm în mod automat,
pentru ca mai apoi la sfârsitul zilei
tânjim după Iubire,
ne dorim să avem mai mult Timp,
ne este frică de Moarte.
Iubire.
Timp.
Moarte.
Să începem de acolo.
TREI ANI MAI TÂRZIU
Traducerea si adaptarea după sonor: Axel & Dani 67 @ Rosa-team
www.filme-seriale.online
www.rosa-team.ro
Traducere oferită în premieră de Rosa-team
FRUMUSETE ASCUNSĂ
- Cât timp i-a luat să-l facă ? - Cinci zile.
E de-a dreptul impresionant.
- Poate a revenit prea repede. - Glumesti ?
De sase luni bântuie ca un zombie, nu mai putem tolera.
Mai ales că Danwort Financial vor să renunte la noi.
Poftim ? Îti bati joc de mine.
- Nu, Whit, pe bune ? - Scuze, ce ?
Dar am vorbit ieri cu ei.
Stiu că toti au ascuns cât mai bine,
dar tot profitul este bazat pe relatia cu Howard.
Jumătate din facturi sunt datorită relatiei cu Howard.
- E un dezastru, un dezastru. - Nu, nu încă.
Avem o ofertă de la Omnicom de 17 dolari pe actiune,
- Serios ? - Vor răspunsul până de Anul Nou.
Să fim onesti, o actiune nu valorează nici 14 dolari,
dacă asociatul meu îsi ia concediu
că-i vreun campion local din Orasul Nebunilor.
- Esti cam dur. - Scuze, dar ăsta e adevărul.
Simon, te împuternicesc să închei afacerea cu Omnicom.
As vrea să pot, însă Howard controlează votul actiunilor.
Mă ocup eu de Howard, tu pregăteste actele, Simon.
Încă n-am înteles de ce Howard are 60% din vot, iar tu doar 40%.
Pentru că aveam nevoie de bani să finalizez divortul,
iar Howard mi-a făcut un mare favor cumpărându-mi din actiuni.
Dacă tu n-ai fi avut o aventură cu o angajată nouă,
acum n-am fi în situatia asta ?
E gresit si nedrept să pui asta direct în cârca mea.
Doar treceam faptele în revistă.
Doamne, simti mirosul ăsta ? Stai, opreste-te.
Închide ochii.
Inspiră aerul.
Nu-ti aminteste de copilărie ?
Claire, haide.
Hai, trebuie să-ti zic ceva.
Ce ?
Am făcut ceva în ceea ce priveste situatia noastră
si trebuie să stii despre ce e vorba.
- Ce-ai făcut ? - Am angajat pe cineva.
- Ai angajat pe cineva ? - Da.
Când Eloise m-a prins că o însel,
a angajat un detectiv particular pe nume Sally Price.
Femeia arăta ca o bunică mormonă
si se descurcă foarte bine la lucruri făcute pe furis.
Ai angajat-o pe cea care ti-a cauzat divortul ?
Nu, eu am fost cauza divortului, Sally Price a furnizat datele.
A fost de-a dreptul emotionant.
Stii că sunt profund, am mai discutat asta.
De ce ai angajat-o pe bunica mormonă ?
Pentru că trebuie să aflăm ce se întâmplă cu Howard.
Trebuie să demonstrăm
că nu-i în deplinătatea facultătilor mintale pentru vot.
Nu, n-am ajuns chiar asa.
Dar chiar suntem capabili să-i facem asta unui prieten ?
Nu e vorba doar că nu ar vinde,
dar nici măcar nu ar sta la discutii despre o vânzare.
Am încercat să vorbesc cu el, am încercat să mă apropii de el,
si e ca si cum nici n-as fi în spatiul lui fizic, nu e prezent.
Copilul lui a murit.
Asta a fost acum doi ani, Claire.
Ce vom face ? Sunt vietile noastre în joc.
Nu mai suntem copii.
Priveste-mă-n ochi si zi-mi că esti dispusă
să pierzi tot ce ai muncit în ultimii 10 ani într-o clipită.
- Detectiva asta e bună ? - M-a prins înselând.
- Si Oscar ar fi făcut-o. - Cine naiba-i Oscar ?
- Fiul meu. - Acest Oscar ?
Detectiva asta nu va descoperi vreun comportament depravant.
Nu la Howard, însă...
Dacă va ridica problema referitoare la sănătatea lui mintală,
atunci vom putea actiona.
Chiar cred că nu avem alte optiuni.
Ba mai mult, si-a terorizat psihologul timp de sase luni.
i-a refuzat pe cei ce i-am adus chiar din Peru.
Interventia lui Howard a fost un dezastru.
Eu doar...
acest...
- Nu mi se pare corect. - Stiu.
Dar când ceva începe cu moartea unei fetite de sase ani,
nimic nu va fi cum trebuie.
- Scrie scrisori. - Scrisori ? Ce fel de scrisori ?
Cred că e cel mai ciudat lucru pe care l-am întâlnit.
- Ai luat acele scrisori ? - Da.
Putem să stim cum ?
M-a costat 800 de dolari.
Să obtin această cheie.
Si, ca să stiti, e un delict federal
să furi scrisorile direct dintr-o cutie postală.
- Poti s-o... ? - Da.
- Sunt trei scrisori. - Destinate către cine ?
- Nu cuiva. - Ce vrei să spui ?
Howard nu scrie scrisori unor persoane, ci unor lucruri.
Ce fel de lucruri ?
Timp.
Iubire.
Moarte.
Cele trei abstractii.
Timpule, se spune că tu vindeci orice rană.
Dar nu se spune despre cum distrugi tot ce e frumos pe lume.
Cum transformi frumusetea în cenusă.
Pentru mine, nu esti decât un lemn pietrificat.
Esti un tesut mort ce nu vrea a se descompune.
Esti nimic.
Asta nu dovedeste nimic. N-o putem folosi, corect ?
Nu.
Copiii îi scriu lui Mos Crăciun, asta nu înseamnă că-s nebuni.
Nu, e ceva terapeutic.
- E atât de trist. - Da.
Altceva ?
De obicei, după muncă merge într-un parc pentru câini în Brooklyn.
Chiar dacă nu are câine.
Doar stă acolo cu orele.
Scrie scrisori către câini ?
Vorbesti serios ?
Am împusca doi iepuri dintr-o lovitură, asta ne trebuie.
- Scrie ? - Nu, din câte am văzut.
- Bine, altceva ? - Nimic deosebit.
Se întoarce în apartamentul lui si nu mai iese până dimineata.
Nu are servicii de internet, televiziune, telefonie, nimic.
Esti un tesut mort.
Ce nu vrea a se descompune.
Howard ?
Salut, sunt Claire.
Am fost în zonă si ti-am adus ceva de mâncare.
E preparatul ăla cu creveti ce-ti place.
Bine, îl las aici în caz că n-ai mâncat.
Nu mai lăsa mâncarea acolo, nu o mănâncă.
- Îmi pare rău. - A întârziat din nou cu chiria.
Nu răspunde la usă si n-am nici unde să-l sun.
Da, nu mai are telefon.
Cât vă datorează, vă scriu eu un cec.
Dacă vrei tu asta.
Dacă nu faci nimic cu crevetii ăia...
Broccoli de săptămâna trecută au fost deliciosi.
Uite-l.
Si lucrurile tale ?
Am vrut să-ti dau mesaj, dar mama a spus să te sun.
Ce mesaj să-mi dai ?
Apoi Barry a spus să-ti zic personal.
Acum primesti sfaturi de viată de la Barry ?
- Ce vrei să-mi spui ? - Nu vin de Crăciun la tine.
- Merg cu Barry si mama în Bahamas. - Nu, nu, stai asa.
Bună.
Ce mai faci ?
Îmi dai voie 5 minute,
si poate faci si câtiva pasi să discut cu fiica mea ?
Multumesc.
Scumpo, am planificat o multime de activităti.
- Am luat pomul de Crăciun. - Problema ta.
- Am luat bilete pentru Hamilton. - E problema lui Hamilton.
- Sunt greu de găsit biletele, Alisson. - Deja am văzut-o.
Ai văzut-o ? Da, cu mama si Barry.
Si cu Odell Beckham jr.
- Cu Odell Beckham ? - Da.
E prieten cu Barry.
De ce ?
De ce nu vrei să-ti petreci sărbătorile cu mine ?
Mi-e dor de tine.
Pentru că te urăsc.
Pentru că esti un "filantrop".
Pentru că i-ai frânt inima mamei.
- "Flirtez". - Ce ?
Cuvântul ce-l cauti e "flirtez", si nu "filantrop".
Au o semnificatie diferită.
Ai înteles tu.
Trebuia să-ti zic personal, si am făcut-o.
Crăciun fericit !
Tine-l.
Să-ti spun câteva lucruri, dacă tot am dat de tine.
Cei de la Cleveland vin în oras.
Meci de Crăciun la Garden.
N-am dat biletul.
As putea merge singur, dar...
putem merge si nici nu-i nevoie să vorbim.
Nu trebuie să ne privim, stăm ca si acum, ne uităm la meci.
Ca în vremurile bune.
Bun, al doilea lucru:
Vom pierde profitul de la Danwort pentru că tu aveai legăturile,
iar acum ei nu mai simt acea legătură, dacă mă-ntelegi.
Asa că, asta se va întâmpla.
Dar nu-i capăt de lume, pentru că...
Avem o ofertă de la Omnicom, e bună, 17 dolari pe actiune.
Te rog să o iei în considerare, pentru că da...
Da, pentru că ne lasă controlul total asupra creatiei
si nu concediază pe nimeni.
Stiu că-ti pasă pentru că îi iubesti pe acesti oameni.
Bun discurs.
- Au venit cei din Beijing. - Nimeni nu bea cafea chinezească.
- Noi o vindem. - Macchiato de Manciuria.
- Pentru ce e castingul ? - Pentru linia de croazieră.
Vezi, asta se vinde, asta.
"Leapădă-te de năravuri si găseste-ti viata."
Scuze.
Îti găsesti viata, dacă-ti schimbi năravul.
- Are vreo importantă ? - Da, pentru că eu am scris-o.
- A mea e mai bună. - Serios ?
- Da. - Cum ?
Stai, care e varianta ta ?
Îti găsesti viata, dacă-ti schimbi năravul.
Si stii, te atinge aici.
Leapădă-te de năravuri si găseste-ti viata.
Te atinge aici.
- Chiar m-a atins aici. - Asa-i ?
- O poti avea gratis. - Stai, asteaptă, asteaptă.
Leapădă-te de năravuri si găseste-ti viata.
Leapădă-te de năravuri si găseste-ti viata. Toti, da ?
Am priceput.
L-a îmbunătătit.
Hei !
Nu, nu !
Să-mi vorbesti cu acel ton, tu, mie ?
De parcă nu-i a mea respiratia ce viată ti-a dat !
- Ai întârziat. - Scuze.
De parcă nu scânteia-mi mintii sens acelei vieti a dat !
O, tu limba-ti misti,
cuvintele silabisesti si sentimente plăsmuiesti.
Dar de respirat n-o faci.
De scântei grăiesti ?
Ele-s avutia.
Scânteia dintre noi tu negi.
Ca soarele scânteia arde, nu-i rece foc, cum ai pretins.
Că-s smintită, tu mi-ai zis.
Că am un suflet depravat.
Fie.
De-ai să mă vezi măcar încă o dat', să mă întrebi.
Bună.
Îmi cer scuze, am intrat întâmplător, si...
si am auzit partea de final.
Vă pot spune că a fost pur si simplu frumos ?
- Ce e ? - Ceva ce încercăm să facem împreună.
Eu merg la teatru, la orice piesă asa că, la premieră voi fi acolo.
Nu va fi nicio premieră până nu strângem bani.
- Esti bogat ? - Divortat.
- Văd că m-ai urmărit de la casting. - Da, asa e, am făcut-o.
- Da. - Da.
Aproape că te-am pierdut. Noroc cu sapca rosie.
Ascultati, să vă zic ceva, asa la repezeală.
Poate o să pară putin nesăbuit, dar...
Stiti, ceva mi se va întâmpla, sunt în toiul unei negocieri
si dacă se fructifică, ar fi posibil să vă ajut.
- Ar fi minunat. - Ar fi. Excelent.
Iar tu ai îmbunătătit sloganul.
Ar trebui să te întorci la casting, dacă încă te interesează.
Scuze, nici măcar nu stiu cum te numesti.
- Amy. - Amy.
Bine, atunci, o să mă-ntorc, Amy.
O să mă-ntorc.
Scuze. Eram pe scenă. O să mă-ntorc.
Esti bună.
Bravo.
Apartamentul de alături e gol,
iar tipul din capătul holului a zis că n-a auzit nimic.
La fel si administratorul.
Acum au făcut si CSI Cleveland ?
E sezon nou.
Vârcolacii.
Sunt aici în fată, la orice oră din noapte.
I-am auzit, da.
Cred că...
Cred că votează un nou lider de haită, dar...
Un prieten de-al meu, un raton ce e în trupele comando,
a pus un microfon în tomberoane
si va înregistra tot ce vorbesc.
Si o să-i aresteze pe baza înregistrărilor.
Nu sunt la curent cu asa ceva.
Hei, sunt fiul tău.
Stiu asta.
Bine.
Mă-ntorc imediat.
Bun, am o idee trăznită, si stiu că o să râdeti de mine,
dar nu uitati că suntem disperati. Deci, ascultati-mă.
Mama nu mai e sănătoasă la cap de când cu comotia, corect ?
Mereu am încercat să văd ce se întâmplă de fapt
si să corectez lucrurile absurde pe care le spune.
Si o supăra asta, mă stresa si pe mine,
si a fost cam neplăcut pentru o perioadă.
Apoi, cineva mi-a spus un lucru foarte întelept. A spus...
Poate ar trebui să încetezi să tot încerci
să o constrângi să vadă realitatea ta, si doar să...
- Să pătrunzi în realitatea ei. - Parcă nu-ti mai permiteai psiholog.
Nu-mi permit, era un sofer uber.
Si avea perfectă dreptate. Avea dreptate.
Cum am început să aplic metoda, totul a devenit mai usor.
Viata noastră e ca un joc de improvizatie.
Spune lucruri absurde, iar eu îi răspund.
Ea e foarte fericită, iar eu mă amuz copios.
Si mi-a trecut ceva prin minte. Bun.
Când lucram la FBW, aveau o campanie la un psihostimulant.
Au ales să facă un clip de rahat, dar eu am ales piata spaniolă.
Bun, uitati-vă.
Profesorul e foarte nervos si zice:
"Vorbiti mereu, niciodată nu ascultati", si apare monstruletul.
"Nu asa trebuie să faci !"
Profesorul: "Tu cine esti ?"
Monstruletul: "Sunt furia ta !" Iar el zice:
"Nu te mai suport ! Îmi domini viata !"
Iar furia zice: "Există o solutie, prietene."
"Docotrin, si spune adio furiei tale."
Ati înteles ce vreau eu ?
- Nu chiar. - Bine, bine, fiti atenti.
Nu-l putem face pe Howard să înfrunte realitatea noastră.
Scrie scrisori unor abstractii, n-are logică, însă...
Dar o face.
Ce-ar fi să pătrundem în realitatea lui
si să facem ca acele abstractii să îi răspundă ?
Scuze, m-ai pierdut.
Ce-ar fi dacă Timpul, Iubirea si Moartea ar apărea fizic
si ar răspunde scrisorilor pe care le primesc de la Howard ?
Howard, Timpul, Iubirea si Moartea se vor întâlni.
Actori.
Angajăm actori.
Să fie Timpul, Iubirea si Moartea.
Îl vor găsi pe Howard si îl vor confrunta.
Voi vreti să-i arătăm lumina de gaz sefului vostru ?
- Poftim ? - Lumina de gaz.
Nu stiti ? A fost un film.
Lumina de gaz ? Dumnezeule !
Nimeni nu se mai uita la nimic mai mult de opt secunde ?
Ce vrea ea să zică e că voi vreti să-l facem să creadă că-i nebun.
Nu, nu vorbim despre a-l face pe Howard să creadă că-i nebun.
Howard n-are o stare mintală bună, iar noi stim asta.
Este vorba despre a sublinia acest aspect
astfel încât să poată să vadă si altii.
Bun. Vreti ca noi să punem în scenă acest rol
si pentru asta o să ne finantati piesa noastră ?
- Da. - Exact.
Da, o să finantăm orice...
Ăsta pare un depozit, dar...
- Bine. Actori, ce credeti ? - Nu.
- Nu, nu, nu. - Cum ?
Ascultati-mă, ascultati-mă. Cerem 15 mii de fiecare, da ?
- 15 mii, 15 mii. - Esti nebun ?
Bine, o facem.
Pentru 20 de mii... de fiecare.
Alo, ati zis 15, v-am auzit că ati zis 15 !
- Mie-mi place 20. - Si mie-mi place tot 20.
Ce ? 20 sunt cam multi, eu mă gândeam la două mii.
Sigur locuiesc în Brooklyn. Plătesc 600 de dolari lunar.
- Încetati, gata. - Ai făcut bine că i-ai temperat.
E oribil. E complet gresit.
Nu, Amy. Asta e meseria, asta e actoria.
Stii că omul de care vorbesc si-a pierdut copilul ?
Da. Si de asta vrea să ajungă la Univers, pentru răspunsuri.
Iar noi vom fi Universul lui.
Vreti să manipulăm durerea omului în ce scop ?
Să încheiati o tranzactie ?
- Faceti o multime de bani. - Nu, nu.
- Nu pentru bani. - Nu, e mai complicat de atât.
- Da ? - Îl iubim pe omul ăsta.
Si nu e doar un sef, e un prieten.
Howard e un om inteligent, creativ, carismatic.
Era neînfricat, iubea viata, iar acum o urăste.
Si chiar credeti că asta îl va ajuta ?
Si-a pierdut copilul.
Si acum nu-i mai pasă dacă mai pierde ceva.
Nu putem lăsa să se întâmple asa pur si simplu.
Trebuie să-l aducem înapoi.
20 de mii merită.
- Voi plăti. - Claire ?
Voi plăti, voi plăti pentru mine, nu-mi pasă.
Deci, care-s regulile ?
Întâi, trebuie să semnăm un contract de confidentialitate.
- Să ne asigurăm că nu vorbiti. - Nu, nu mă refer la cele legale.
Mă refer la regulile mecanismului teatral.
Si alte persoane ne văd, sau doar Howard ?
Da, vor vedea si altii ?
Cred că doar Hoaward.
Asta e efectul pe care vrem să-l obtinem, nu ?
- Crezi ? - Crezi ?
- Scuze, v-ati gândit la toate ? - Sigur.
- Sigur, ne-am pus de acord. - Nu, n-am făcut-o, taci.
N-am făcut-o.
Dacă vor merge într-un bar si vor să bea ceva ? Cum fac ?
Tu l-ai văzut pe Howard mergând în bar în ultimul timp ?
- În fine, nu contează. - Dacă vrea să danseze ?
Bine, bine, ajunge, ajunge.
Avem puterea de a fi văzuti de cine vrem si când vrem.
- Cum vi se pare ? - Îmi place, îmi place.
- Da, sună bine, e bine. - Îmi place, îmi place.
Să continuăm. Ce urmează ?
Howard a scris trei scrisori către Iubire, Moarte si Timp.
Cred că întrebarea e...
- Cine pe cine joacă ? - Castingul, e foarte important.
Iubirea.
Moartea.
Timpul.
Perfect. Când vom fi plătiti ?
Dragă Moarte, sunt atâtea mituri despre tine,
cauzezi atâta durere, inspiri atâta frică,
dar pentru mine esti un tigru din hârtie,
esti doar o jalnică birocrată într-un departament
care nici nu are autoritatea de a încheia o afacere.
După cum vezi, nu e o scrisoare de la un admirator.
Moartea nu are admiratori.
Nu înteleg de ce, în realitate e o eliberare.
Esti bine ?
Nu.
Merge la birou, si în parcul pentru câini.
- Asta e tot. - Bun. Uite ce-o să fac.
O să mă duc spre el nervos. Foarte nervos.
- Auzi, avem de discutat. - Nu, nu face asta.
M-a făcut lemn pietrificat, tesut mort, m-a sfidat.
- Cum te-a sfidat ? - Pe Timp.
A sfidat Timpul, iar eu sunt Timpul.
Găseste un donator compatibil
Nu vreau să fii ostil cu Howard, ai priceput ?
Scrisoarea are doar un cuvânt. Adio.
Uite. Dragă Iubire, adio.
Ce ar trebui să-i spun ?
- În scrisoare scrie adio, nu ? - Da.
Dacă te apropii de el si refuzi să accepti asta ?
Îi spui că nu poate scăpa asa usor.
Spune-i că...
Nu noi alegem pe cine să iubim si cine să ne iubească.
Spune-i că...
Că esti în interiorul lui,
că esti peste tot, fie că-i place sau nu, si...
dacă acceptă asta,
poate că... nu stiu...
poate că-si regăseste din nou viata.
Jelesc.
Câinii.
Jelesc si înteleg moartea.
M-ai numit tigru de hârtie.
În scrisoarea ce-ai scris-o ai spus că sunt jalnică.
Nu-ti amintesti ?
Vorbeai de-o jalnică birocrată,
despre încheierea unei afaceri, tigru de hârtie.
Howard, n-a fost cu mult timp în urmă.
De unde ai aia ?
Cine esti ?
Cui i-ai scris scrisoarea a doua ?
I-am scris scrisoarea mortii.
Mă bucur să te cunosc. Fascinat, sunt convinsă.
Nu.
Stiu, stiu, oamenii scriu mereu scrisori Universului.
Majoritatea nu primesc răspunsuri personale.
Dar tu, da. Pentru că vreau doar să-ti spun că te înseli.
Nu sunt o jalnică birocrată ce execută ordine.
Eu am vrut să fac asa, a fost decizia mea.
Nu vreau asta, nu o vreau.
Eu nu-ti spun cum să-ti faci treaba
si as aprecia dacă nici tu nu ai spune cum s-o fac pe a mea.
Cu cine vorbeste bărbatul ăla ?
- Nu e nimeni aici. - Nu-ti face griji, multi nebuni.
Ei nu mă văd până nu le vine vremea.
E în regulă Howard, nu ti-a venit încă vremea.
Voiam doar să-ti înapoiez asta.
Si să clarific lucrurile între noi.
Chiar sunt Moartea, Howard.
M-a crezut. Chiar m-a crezut.
- E minunat. - A fost spectaculos.
Pentru că nu era ceva sigur, a fost de-a dreptul magnific.
A fost teatru pur.
- Multumesc, multumesc de oportunitate. - Da.
Esti un om generos. Dar m-a crezut, crede-mă.
A avut nevoie de asta.
- Am văzut în ochii lui. - Bine.
Cine era acea femeie cu băiatul ? Au fost incredibili.
Era detectiva particulară si nepotul ei.
Serios ? Si a spus ceva despre mine ?
A spus că esti bună, foarte bună.
- Bună ? Vrei să zici bună ca... - Nu, nu.
Bună ca si o varză, sau cum ?
Nu, nu, minunată.
A spus că ai făcut imposibilul să fie posibil.
Eu ar trebui să te plătesc.
Mi-au spus că Trevor si-a făcut valiza
si că le-a zis că merge acasă.
Am fost furioasă.
Dormea si n-am putut vorbi cu el.
Ce infirmieră îi promite unui muribund,
un băiat de 5 ani, că poate merge acasă ?
Trevor aproape că a rămas fără globule albe.
Era atât de fragil.
Cine poate fi atât de crud ?
Cine ar face asta ?
Sigur, am devenit isterică, am urlat la personal.
Încercând să aflu cine a făcut-o.
Trevor într-un final se trezeste,
si m-am dus la el, si...
Valiza lui albastră era încă la picioarele patului.
Si m-am uitat la el si l-am întrebat.
Cine ti-a spus asa ceva, scumpule ?
Cine ti-a spus că te poti întoarce la casa noastră ?
Si-mi răspunde.
Nimeni, mămico.
Nu mă întorc la casa noastră.
Mă duc acasă.
A murit patru ore mai târziu.
Bună.
Salut.
Cauti Grupul de suport Micile Aripi ?
- Da. - Cum te numesti ?
- Howard. - Howard ?
Intră. Stai jos.
Ai pierdut un copil, Howard ?
- Băiat sau fată ? - O fată.
Care era numele ei ?
E în regulă. Howard ? Nu trebuie să răspunzi.
Nici măcar nu trebuie să vorbesti. Bine ?
Mai rămâi ?
Te rog.
Bine.
Multumim mult că ai împărtăsit cu noi. Apreciem asta.
Mai vrea cineva să ne împărtăsească ?
De ce te-ai hotărât să intri în această seară ?
- Asa am făcut ? - Da, te-am văzut afară.
Într-o seară am iesit să te invit înăuntru, dar...
- N-am vrut să-ti invadez spatiul. - Să-mi invadezi spatiul ?
- Da. - Adică, să nu-mi strici rutina ?
Exact.
Cum te cheamă ?
Sunt Madeleine. Mă bucur să te cunosc.
Numele fiicei mele era Olivia.
A murit de o formă rară de tumoare cerebrală.
Glioblastom multiform, GBM pe scurt. Avea sase ani.
Cum o chema pe fiica ta, Howard ?
E-n regulă.
Bine, nu răspunde. Nu te voi tortura.
- Multumesc. - E din cauza sărbătorilor ?
De ce te-ai hotărât să intri în seara asta ?
Multe persoane noi vin în perioada sărbătorilor.
- Nu, nu e asta. - Dar de ce în seara asta ?
Pentru că...
eu...
Încerc să-mi repar mintea.
Ti-ai pierdut copilul, Howard.
Nu va fi reparată nicicând.
Sper să te reîntorci.
Bună.
Contractul de confidentialitate e semnat.
Bine.
- A spus ceva ? - Cine, Howard ?
- Din păcate, nu. - M-a crezut, ascultă la mine.
- Atunci e bine. - Poate ar trebui să merg iar eu.
Nu Raffi. Raffi e prea impetuos.
Iar Amy, ea e prea sentimentală.
În afară de mine, ce mai rămâne ?
- Păi, el a scris trei scrisori. - Moartea e mai esentială decât Timpul.
- Asa e. - Moartea dă valoare Timpului.
Poate ar trebui să joc eu toate rolurile.
Stiai că părintii de nou născuti au ridicat cifrele demografice ?
Un cercetător a creat un algoritm
pentru a afla cănd clientele lui vor rămăne însărcinate.
Ai spus adineauri că nu esti bine.
Esti bolnav ?
Sunt bolnav.
Mai bine zis, grav bolnav.
Vei muri ?
Toată lumea moare.
Da, dar tu o faci acum.
Simon, Simon ?
Haide, spune-mi. Ce este, ce se întâmplă ?
Ce se întâmplă ?
Se întâmplă că boala a recidivat.
Cu două luni înainte să se nască fiul meu.
Ce se întâmplă ?
Mă prefac în fiecare zi că sunt sănătos. Asta se întâmplă.
Ai spus cuiva ?
N-ai făcut-o ?
Doar unei actrite pe care abia dacă o cunosc.
De ce suferi ?
Cancer. Mielom multiplu.
L-am învins când aveam 16 ani, apoi la 25.
Nu s-a vindecat niciodată.
Mai mult, a recidivat într-o formă mai gravă.
Înseamnă că lupta s-a încheiat.
S-a încheiat.
Afacerile sunt în ordine ?
Nu-mi sunt în ordine, de aceea te-am angajat.
Stiu că-mi voi lăsa familia, dar nu vreau s-o las în sărăcie.
M-a crezut. Howard.
M-a crezut.
Hei, scuză-mă. Nu, nu-l atinge !
Nu înteleg dominoul. Nu e nicio tablă pe care să joci.
- Sau un cos unde să bagi mingea. - Da.
- Cred că ai gresit locul. - N-am gresit locul, Howard.
Da.
Timpule, se spune că tu vindeci orice rană.
Dar nu se spune despre cum distrugi tot ce e frumos pe lume.
Cum transformi frumusetea în cenusă.
Asta e o tâmpenie, Howard.
Dacă iubirea e creatie, iar moartea mistuire,
eu sunt doar spatiul dintre ele.
Tu nu întelegi Timpul, nimeni nu întelege Timpul.
Einstein a fost pe-aproape când a spus că-s o iluzie.
Howard, salut. Stiu că vei zice nu,
dar Oneida Apparel a întrebat dacă vei veni la prezentare.
Scuze că am dat buzna.
Întreab-o. Haide, întreab-o dacă mă vede.
Nu vin la prezentare.
Ei au insistat să te întreb.
- Probabil vor renunta la noi. - Bine.
- Minunat. - Da.
Ne vedem mai târziu.
Ti-o înapoiez, Howard. De ce mi-ai scris ?
- Ai scris pentru că ai nevoie de mine. - Nu.
N-am nevoie de nimic de la tine, da ?
Vă place să comentati, să vă plângeti.
Nu mai avem timp, viata e scurtă.
Am încăruntit.
O zi e lungă cât o vesnicie.
Sunt belsug, sunt un dar.
Si, în timp ce stai aici si spui nimicnicii, eu te cadorisesc.
Iar tu mă risipesti. Pe ce?
Ce-s astea ?
Stii, eu ar trebui să scriu scrisori pline de mânie.
A fost lucrul cel mai rău pe care l-am făcut.
A fost cel mai bun lucru pe care l-am făcut.
Ce spuneai acolo despre Einstein ?
A definit timpul ca o iluzie încăpătânată si persistentă.
Si ce-ar trebui să-nsemne ?
Timpul nu curge din ianuarie până-n decembrie,
sau de la miezul zilei până-n miezul noptii.
- Noi îl vedem asa cu mintea. - E absurd !
Spune-i unuia ce-a întârziat o oră la o cununie religioasă,
sau altuia ce-a fost condamnat la 20 de ani de închisoare.
Sau unuia care n-a mai avut un copil.
N-ar trebui...
să mai avem acest tip de discutie.
Oricum, cum am zis, ai făcut o treabă excelentă azi.
E doar o iluzie încăpătânată, Claire.
Ai tot timpul din lume !
Tu esti tânăr.
Sunt tânăr !
Bună.
Iartă-mă !
Îmi pare tare rău.
Mă iei peste picior.
Mănânc !
Mi-ai spus adio, dar noi...
Nu noi alegem pe cine să iubim sau de cine să fim iubiti.
Dar tu esti neputincios cu mine pentru că esti viu,
pentru că sunt forta vietii, sunt în tine, sunt peste tot.
Howard, dacă vei accepta asta,
posibil, nu stiu, dar poate revii la viată.
Rahat !
Am stricat tot.
Doar m-am scuzat si m-am smiorcăit.
- Iubirea se poate scuza si plânge. - Doar la urmă a mers mai bine.
- Ai fost perfectă. - Ce dulce esti !
- Te pot săruta ? - Nu trebuie s-o iei sexual.
Te pot săruta fără să fie sexual.
Am făcut si sex fără să fie sexual.
Multumeste-te cu "dulce". E o promovare.
"Irezistibil" ar fi o promovare.
- El crede. - De unde stii ?
- I-am citit în ochi. - E minunat.
Dar nimeni n-a văzut asta, iar noi tocmai de asta avem nevoie.
Ne gândim că,
dacă ai mai interactiona cu el încă o dată...
în public.
Dar de data asta...
Trebuie să-i provocati o reactie decisivă si vizibilă.
De ce ?
Pentru că detectivul nostru îl va filma...
- Si-l vom folosi ca probă. - Se va simti ca-ntr-un film.
- Doar că, veti fi stersi. - Nu !
- Poftim ? - E prea crunt.
- Îmi pare rău, nu pot. - Amy !
Nu există prea crunt în interpretare.
Vrei să fii pe plac, sau vrei să existe un impact ?
Ăsta nu e Noel Coward.
- Ăsta-i Cehov ! - Asta-i oribil !
Auzi...
Tu ai fondat agentia cu el, nu-i asa, Whit ?
Claire, a fost mentorul tău,
Simon, te-a făcut asociat chiar de nu era obligat.
Da, i-oi fi spus ceva când eram...
Îmi pare rău, e ceva oribil. Nu mă pot implica ! Multumesc.
- Scuze. - Amy !
Amy, nu !
E foarte pasională, să stiti.
Amy !
Îmi pare rău. O aduc eu înapoi.
Iar dacă nu revine, iau rolul ei.
Doar stiu totul despre iubire.
Amy !
Ce-am pierdut ?
Oameni care-si plâng copiii morti.
Există cumva halucinatii provocate de durere ?
- Sigur. - Bun. Iată, eu...
M-am documentat, si...
- Nu reusesc să dorm. - Asa.
Adică, nu mult. Dorm, dar...
Dorm vreo 6-7 ore pe săptămână.
- Probabil din cauza asta... - Ce anume ?
Mi se-ntâmplă să am conversatii...
- Să am discutii. - Asa.
Nu-i nimic. Las-o baltă !
- Howard ! - Da.
Vrei să porti o conversatie cu mine ?
Da.
Presupun că faci parte din cei 79%.
Din cuplurile care divortează după ce au pierdut un copil.
Da, si eu.
O mai iubesti ?
Nici nu mai stiu ce e iubirea.
- Dar tu îl mai iubesti ? - N-am încetat să ne iubim.
Adică nu cred. Doar că...
Noi putem...
În ziua în care am divortat,
mi-a trimis asta.
De-am putea fi din nou străini !
Si acum suntem.
E cel mai romantic gest pe care l-a făcut.
Si, ca să-ti răspund la întrebare...
Da, îl mai iubesc.
La ce te refereai cu discutiile ?
- Da... - Cu cine ?
Nu e "cu cine".
Sigur m-ai lua de nebun.
Hai să vedem.
Pot să-ti arăt ?
Un tesut mort ce nu vrea a se descompune.
Stătea chiar aici.
Era un golan plin de arogantă si mânie.
Si el a fost primul care-a venit, corect ?
Nu, Moartea a fost prima.
A venit la mine în Parcul Căteilor.
Adică Moartea e o ea ?
Da, Moartea e o femeie albă si în vârstă.
Care era târgul ?
Ai zis că n-a încheiat târgul. Ce înseamnă ?
Când mi-am dat seama că fetita mea era pe moarte,
m-am rugat.
Dar nu lui Dumnezeu, sau Universului, ci Mortii.
I-am propus un târg: Ia-mă pe mine.
Las-o pe fetita mea.
Dar n-a acceptat târgul.
Asa că...
Cine-a câstigat runda asta ?
Tu, sau portelanul ?
Portelanul e imbatabil.
Îmi pare rău. Credeam c-au plecat cu totii.
Au plecat, iar eu trebuie să închid.
Bine.
- Te descurci s-ajungi acasă ? - Da, mă descurc. Sunt bine.
- Te-am căutat pe Google. - Serios ?
- Da. - Dumnezeule !
Ai venit de nicăieri.
Ti-ai plătit studiile,
te-ai însurat cu o femeie foarte frumoasă,
esti un tată iubitor.
Una peste alta, ai trăit cum se cuvine.
Dar nu mori cum se cuvine.
- Vrei să mă-nveti cum să mor ? - Ti-ai anuntat familia ?
Dar nu-i ajuti asa.
- Le negi dreptul. - Da, si ce anume ? Durerea ?
- Degradarea, boala ? - Da.
Da, toate astea.
Si sansa să-si ia rămas bun.
Vezi-ti de rolul tău.
Stii ?
E ceva ce n-am spus nimănui.
Nu e despre scrisori, îngeri sau chestii din astea,
dar pentru mine contează.
O pregăteau pe Olivia să-si ia rămas bun.
Sotul încerca s-o calmeze pe mama în parcare.
Îsi pierduse controlul.
Asa că eram singură.
Asteptam în holul Spitalului Memorial.
Lângă mine era o femeie.
M-a întrebat pe cine pierdeam.
Si i-am spus.
M-a privit si mi-a zis:
Asigură-te că surprinzi frumusetea ascunsă.
O spusese cu atâta naturalete.
Iar în salonul din fată,
o decuplau de la aparate pe fetita mea de 6 ani.
Iar femeia aia îmi vorbea de frumusetea ascunsă.
Da.
Oamenii nu stiu ce să spună în acele momente.
Ba nu, ea stia.
Eu n-am înteles atunci.
N-o spunea din compasiune sau că era în încurcătură.
O spunea din experientă.
Cam la un an,
a început să mi se-ntâmple ceva. Nu stiu...
În timp ce mergeam, sau în metrou, izbucneam în plâns.
Dar nu erau lacrimi pentru Olivia.
Erau lacrimi ce proveneau din altceva.
Dintr-un fel de conectare profundă ce există cu orice.
Si-atunci am realizat...
că era frumusetea ascunsă.
Nu există asa ceva. Frumusete ascunsă.
Există, Howard.
Chiar există.
N-o vei aduce înapoi
si nici nu vei putea să pui lucrurile în ordine,
dar te pot asigura...
că există.
Bine.
Trebuie să vorbesti cu ei, Howard.
Mi-a plăcut mult povestea,
dar chestia asta cu frumusetea ascunsă, nu.
Nu-mi pasă !
Tipă la ei, gândeste cu ei, sfidează-i, de vrei,
important e să reactionezi.
Cred c-a fost o greseală.
Bine.
- Bună ! - Bună.
Ce faci aici ?
- Brigitte mi-a spus că te găsesc aici. - Da, sigur.
Putem merge pe undeva să vorbim vreun sfert de oră ?
- Dar eu lucrez, dau probă acum. - Dai probă si aici ?
Da.
Câte proiecte ai acum ?
- Acum am trei. - Trei ?
- Da. - Esti ocupată.
- Cum să fac să te scot la cină ? - Whit, ascultă...
Ascultă, vorbesc serios.
Am venit să-ti cer să revii asupra celor spuse aseară.
Avem nevoie de tine. Încă o dată.
- Acordă-ne un ultim act. - M-am retras.
Amy, asteaptă ! Ce pot să-ti spun ca să...
Îti dau o sută de mii de dolari ! Nu 20, ci o sută !
- Nu ai o sută de mii. - Ai dreptate, locuiesc cu mama.
Dar chestia asta va functiona, si voi avea mult mai multi.
- Îti voi da un milion. - Un milion ?
- Chiar o voi face. - Nu vreau banii tăi.
Dacă vrei să stii, n-am vrut banii tăi.
Ce pot să-ti spun ca să te conving ?
E mult mai mult în joc. Nu ai idee.
- Ai o fetită, nu-i asa ? - Da.
Am vorbit despre asta ?
Zi-mi ce-ai simtit când s-a născut.
- Poftim ? - Cum te-ai simtit, cum a fost ?
Înspăimântâtor.
Da, înspăimântător. Eram înfricosat.
Apoi mi-au dat-o în brate.
Am simtit ceva minunat, de neexplicat.
Era... Nu stiu.
- Ce anume ? Termină. - Pare...
- E prostesc. - Ba nu, nu-i prostesc.
Stii că e prima dată când simt un soi de atractie pentru tine ?
- Serios ? - Da.
Am privit-o si am simtit...
Am simtit că nu simteam iubire.
Devenisem Iubire.
Si nu mai vrea să vorbească cu mine acum.
Dă vina pe mine pentru divort si e supărată pe mine.
Si o merit.
Închei un pact cu tine.
Dacă vei folosi determinarea asta agresivă
si sinceritatea asta extraordinară
pentru a o recâstiga pe fetita ta...
atunci o voi face.
Accept.
- Simti si tu ? - Îmi iau mâna înapoi.
- Dar ai simtit, da ? Erau scântei ! - Pa, Whit !
Este foarte important să vorbim despre Omnicom.
Dacă nu răspunzi,
Consiliul de Administratie ti-ar putea pune la îndoială competentele.
- Hei ! Ce mai faci ? - Ce ?
N-ai nimic să-mi spui ?
- Vrei să-mi spui ceva ? - Sunt o grămadă de lucruri.
Spune-le ! Spune-le !
Nu vezi că-ti irosesti timpul ?
Eu îti fac un cadou, iar tu îl arunci !
Nu mă interesează timpul !
Asta-i o condamnare la viată !
Nu-ti vreau cadoul !
Pentru că i l-ai luat pe-al ei !
Te rog ! Ai venit să mă iei ?
Nu, Howard, sunt aici să iau trenul cu tine.
- Bine. - Asadar...
Sunt doi gemeni într-un uter. Un băiat si o fată.
- E un banc ? - Nu, e o poveste.
Sunt foarte fericiti. Sunt la căldură, protejati.
Sunt în sigurantă, dar cresc si spatiul se reduce.
Si-si dau seama că nu va putea fi asa pentru totdeauna.
Si-atunci încep să se gândească: ce va fi după asta ?
Dacă va fi frig si singurătate, dacă nu vom mai fi împreună ?
Dacă vom fi în neant ?
Fetita se uită la cordonul ombilical,
acel cordon prin care s-au hrănit si au crescut,
acel cordon despre care nu pot concepe că poate fi conectat cu altceva.
Si zice:
Păi, n-avem nicio probă.
Avem doar asta.
Nu.
Profund.
Adică, e viată după nastere. Dă sperantă.
Până la urmă, ce vrei ? De ce-ai venit ?
Ti-am ascultat toate banalitătile, am înteles.
Ea e într-un loc mai bun.
Toate astea fac parte dintr-un plan măret.
Am auzit-o si pe asta.
Uite preferata mea:
Dumnezeu s-a uitat în jos si-a văzut un trandafir superb.
Asa de frumos, că l-a dorit lângă El în Rai.
Apoi mai e stiinta, biocentrismul.
Toti trăim si murim simultan în înfinitele Universuri paralele.
Mai e si religia, si crestinii, si salvarea lor.
Si budistii cu samsara lor.
Si hindusii cu cel de-al 41-lea sacrament !
Să nu uităm de poezie ! Da, poezia !
Si a muri e diferit de ceea ce presupune oricine,
si mai propice.
Witman.
Ură si furie împotriva luminii care moare
cât înteleptii admit că-i dreaptă obscuritatea.
Thomas.
Vâsleste, vâsleste, vâsleste, barca Lin în josul curentului,
Cu voiosie, voiosie, voiosie Viata e doar un vis.
Am înteles...
În practică se spune că tu faci parte din viată.
Că n-ar trebui să te urâm.
N-ar trebui să ne temem de tine.
Cred c-ar trebui să te-acceptăm si gata. Nu-i asa ?
Am înteles. Asa stă treaba.
Sunt o grămadă de prostii intelectuale.
De ce nu-i aici să mă tină de mână ?
Bună, Howard.
Vrei să te smiorcăi iar ?
- Te bucuri când sunt tristă ? - Da.
- Nu esti mereu tristă ? - Nu.
Pot fi si fericită. As putea fi.
Asa cum sunt si neasteptată si imprevizibilă.
Sexy si pasională. Misterioasă si...
de încredere.
Stiu să fiu si de încredere, îti amintesti ?
Îti amintesti de mine ?
Prostiile despre scopul vietii tine-le pentru altul.
Nu sunt prostii !
Stiu că nu mă crezi, dar trebuie să ai încredere în mine.
Să am încredere în tine ?
- Sigur că da. - Am avut încredere în tine !
Iar tu m-ai trădat !
Te vedeam în fiecare zi în ochii ei.
Te recunosteam în vocea ei când râdea.
Si te simteam în mine când îmi spunea tati.
Iar tu m-ai trădat !
Mi-ai frânt inima !
Nu !
Eu sunt în orice lucru.
În obscuritate si-n lumină.
Sunt în senin si-n furtună.
Da, ai dreptate, eram si-n râsetele ei !
Dar sunt aici acum în durerea ta.
Sunt ratiunea fiecărui lucru.
Sunt singurul motiv.
Nu încerca să trăiesti fără mine, Howard.
Te rog.
Cu Omnicom e aproape rezolvat.
- Ce-au spus de Howard ? - Păi, au aflat situatia.
Trebuie să demonstrăm că nu mai are capacitatea de a vota.
Că e compromis.
- Nu pot crede că facem asta. - Trebuie să crezi.
Avem o sedintă cu ei joia viitoare.
Suntem aici pentru a-ti da sansa să ne explici.
Howard, ce faci aici ?
Nu mă interesează timpul !
Asta-i o condamnare la viată !
Nu-ti vreau cadoul !
Ce faci, Howard ?
Pentru că i l-ai luat pe-al ei !
Howard !
Vrei să te smiorcăi iar ?
Nu esti mereu tristă ?
Dar aici ?
Prostiile despre scopul vietii tine-le pentru altul.
Să am încredere în tine ?
Am avut încredere în tine !
Ti-am oferit totul.
Dar m-ai trădat !
Te vedeam în fiecare zi în ochii ei.
Te recunosteam în vocea ei când râdea !
Howard !
Si te simteam în mine când îmi spunea tati.
Howard !
Mi-ai frânt inima !
Howard, vreau să-mi răspunzi !
La cine tipi aici ?
- Nu la cine. - Poftim ?
Howard, ai spus ceva ?
Nu vorbesc cu oameni.
Păi, se vede. Dar cu cine vorbesti ?
Howard, cu cine vorbesti ?
Ajunge.
Multumesc.
Te-ai facut înteles. Acum să-l stingem.
Ati angajat pe careva să mă urmărească ?
Să înregistreze ?
- Nu aia a fost intentia. - Am făcut-o.
- Da, asa este. - Am făcut mai mult de-atât.
Howard, îmi pare rău. Ne simteam... nu stiam ce să mai facem.
- Claire. - Nu, eu n-o mai pot face.
Nu mai pot.
Ascultă, nu credeam c-ar fi functionat !
- Claire. - Sunt sinceră.
- Claire ! - Îmi pare tare rău.
Bine, bine...
E clar că nu sunt cu mintea în regulă.
Poate că niciunul dintre noi nu e.
Credeti că nu mi-am dat seama ?
Claire, ti-ai dedicat toată viata acestei companii.
Am devenit o familie pentru tine, când puteai să ti-o faci pe-a ta.
Iar acum te ucizi ca să mă acoperi pe mine.
- Îti sunt dator. - Multumesc.
Si tu, Simon,
ai făcut tot ce-ai putut ca să ascunzi de restul,
dar eu îti stiu povestea.
Mă tem că ti-am făcut situatia si mai imposibilă.
Îti promit că,
atât cât voi exista,
familia ta nu va fi în dificultate.
Multumesc.
Wit.
Cel mai bun prieten pe care l-am avut vreodată.
Dar m-ai dezamăgit, stii ?
Dar nu pentru asta.
Nu pentru asta.
Nu ai nevoie de permisiunea ei pentru a-i fi tată.
Allison e cel mai minunat lucru ce ti s-a întâmplat.
Iar un mâine nu e niciodată sigur.
M-ai înteles ?
Ati făcut ce trebuia.
Vreau ca agentia să supravietuiască. Măcar agentia.
Bine.
Acum voi semna documentele.
Aprobarea ta pentru vânzare.
Si celălalt ?
Cel pentru care m-ai sunat de sase ori ca să-l semnez.
Cred că l-ai adus.
Îmi pare rău, Howard.
E corect asa.
Credeti-mă, asta trebuia făcut.
Scuzati, dar al doilea document ce este ?
Howard a pus deoparte niste actiuni într-un fond pe numele fetitei.
E un certificat legal ce afirmă că ea nu mai e printre noi.
Trebuie să beau ceva.
Esti bine ?
Se spune că în Rai, timpul...
e comparabil cu o clipire pentru noi, pe acest pământ.
Câteodată, mă gândesc la Adam
că aleargă pe un câmp frumos cu flori sălbatice.
E atât de fericit !
Total absorbit de ceea ce face.
Dar apoi se uită înapoi,
cum făcea când alerga în fata mea prin aeroporturi sau prin magazine.
Si mă ceartă.
Pentru că o singură clipire a fost restul vietii mele.
Iar acum sunt acolo, în spatele lui.
Oricum, e doar o primă schită.
E foarte frumos.
Cu adevărat frumos.
Mai vrea cineva să vorbească.
Bine. Cred că am încheiat.
Multumesc.
Scuzati !
Nu pot crede că m-ai făcut să vin în cartierul ăsta cu 20 de mii.
Cum vrei să-i folosesti ?
Pune-i deoparte pentru o scoală de actorie.
Esti bun, stii ?
Am să-i folosesc să-mi iau droguri sintetice.
- Da, bun si-asa. - Da.
Vei fi o mamă bună.
Poftim ?
Mi-e teamă că nu prea se va întâmpla.
M-am decis să nu mă folosesc de stiintă.
Se pare că timpul m-a ajuns din urmă.
Un vânzător de droguri de pe str. 187 mi-a dăruit lumea nouă.
Ce mi-a transformat orele în secunde.
Era tatăl meu.
Iar o femeie fără adăpost ce trăia pe la Universitatea sub un pod,
si care se chema Flora, nărăvasă ca un cal,
dar îmi spunea povesti fantastice.
Era mama mea.
Întelegi, Claire ?
Copiii nu trebuie să se nască din tine,
ci să traiască prin tine.
Lupta ta cu timpul nu s-a încheiat.
Credeam că timpul nu e liniar.
Credeam că-i doar o iluzie.
Poate că erau niste prostii, Claire.
Sau poate că doar jucam un rol.
Bună, Allison.
Haideti, să mergem.
Haide ! Allison !
- Vin si eu imediat. - Bine.
Nu vreau să vorbesc cu tine, doar stii. Lasă-mă-n pace.
Ba nu, nu te las în pace.
- Nu ? - Nu !
Stiu că esti supărată pe mine, înteleg.
Pot suporta.
Dar trebuie să vorbim pentru că asa se face într-o familie.
Asa că voi veni aici zilnic
si-o să te fac să te simti prost în fata prietenelor,
până vei vorbi cu mine.
- Adică, vrei să mă urmăresti ? - Da, cam asa.
Si dacă-i cer judecătorului ordin de restrictie ?
Nu, nu cred că poti.
Atunci îi spun mamei să mi-l cumpere.
E gratuit, să stii.
Atunci îi spun să te plătească.
Te iubesc mult.
Mama zice că nu stii ce-nseamnă.
Nu când îti spun tie.
Nu te pot scoate la prânz cu avionul,
sau să te iau cu o Tesla ca să te duc la ore,
sau altundeva în cartierul ăsta...
dar cred că ne-am putea aseza pe o bancă
să spunem glume si să ne simtim bine.
Chiar vrei să mă urmăresti ?
Să stii si tu că mâine avem program scurt.
Bine, atunci voi fi aici.
Bună.
Poftim.
Am asteptat mult să-mi vină momentul. O recunoastere.
Si ăsta e.
Doar un spectator, în secret, fără aplauze.
- I-am spus sotiei mele. - Si cum a fost ?
Stia.
Si se pregăteste.
Stii, când eram mai tânăr, mă gândeam...
chiar vrei să trăiesti până la o sută de ani ?
Să devii ca o prună seacă ?
Răspunsul acela acum e "da".
Fiul meu ar avea 70 de ani.
Fiul lui 40.
Iar fiul fiului său, 10.
Iar eu as fi marele bătrân.
Seful de clan.
Cred c-as accepta ideea.
Ne vedem, sef de clan.
As vrea să pot veni la piesa voastră.
Nu, piesa a murit, după toate astea.
Dar nu se poate sti niciodată.
Nimic nu e mort cu adevărat, dacă privesti în modul corect.
- Bună. - Bună.
E Ajunul Crăciunului.
- Si tu esti singură. - Din proprie dorintă.
Pot să ti-o stric ?
Plângeai.
Pentru că mă uitam la un video pe care i l-am făcut fiicei mele.
Dansa cu tatăl ei.
Vrei să-l vezi, Howard ?
Fetita mea se chema Olivia.
A murit din cauza unei forme rare de tumoare la creier.
Glioblastom multiform.
GBM, pe scurt.
Avea sase ani.
Fetita ta cum se chema ?
De-am putea fi din nou străini.
Cum se chema fetita ta ?
Eu nu reusesc...
Nu, nu reusesc.
Mai tare, tată !
Mai tare, tată ! Mai tare !
Howard !
Zbor ca păsărelele !
Spune-i numele ?
-Cum se chema ?
-Olivia.
Se chema Olivia !
Si cum a murit ?
Avea o formă rară de tumoare la creier.
cunoscut ca si Glioblastom multiform.
GBM, pe scurt.
Avea doar sase ani.
Se chema Olivia !
Avea o formă rară de tumoare. Glioblastom multiform.
GBM, pe scurt.
Avea sase ani.
Fetita noastră se chema Olivia.
Avea doar sase ani.
Ce faceti voi doi ?
Esti gata ?
Curaj ! Dă-i drumu' !
O luăm de la capăt !
Da ? O luăm de la capăt !
Pierdeti pe careva ?
Poftim ?
Pe cine pierdeti ?
Pe fetita mea.
Asigură-te că surprinzi frumusetea ascunsă.
Traducerea si adaptarea după sonor: Axel & dani67(c) RoSA Team
Traducere oferită în premieră de: www.rosa-team.ro
SFÂRSIT