Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
** DORIAN GRAY ** made by sabian
D-le, daţi-ne un bănuţ!
Fugiţi!
Scuze.
Cauţi pe cineva?
Da, de fapt eu...
D-le Gray. Bine aţi venit în Londra, d-le.
Am ajuns, d-le. Bine aţi venit acasă.
Sper să găsiţi totul pe gustul dvs.
Nu s-a schimbat nimic de cînd eram copil.
D-le.
Îmi pare rău pentru pierderea dvs.
Să prepar ceaiul?
Mersi, Victor.
Nu mă îndoiesc că Londra încă are noi prieteni şi aventuri pentru tine.
- Aşa sper şi eu. - Şi eu.
E cineva pe care trebuie să-l cunoşti.
E unul dintre cei mai buni artişti ai noştri, Basil Hallward.
Agatha, te rog, sînt doar umil învăţăcel al frumuseţii.
Ce credeţi?
Chiar seamănă.
Basil.
Sînt în Londra de două săptămîni deja.
Singurii oameni pe care i-am cunoscut sînt cei din grupul de binefacere al Agathei.
Păi m-ai cunoscut pe mine.
Desigur.
N-am vrut...
Petrecerile astea sînt extrem de tîmpite, Dorian.
- N-ai pierdut nimic. - Sînt sigur.
Doar că eu...
. . credeam că va fi distracţie.
Măi să fie...
Ce ponosit.
Nevastă, băutură!
Aşa. O să aduc ceva de băut.
Găseşte-i un soţ bun care să ştie cum să trateze o femeie.
Singurul mod în care s-o trateze e s-o iubească dacă e drăguţă
şi s-o facă cu altcineva dacă e nesărată. Scuzaţi-mă.
Ţigări?
Nu, mersi.
Cred că ţigările sînt plăcerea perfectă.
E splendidă
şi lasă pe cineva nesatisfăcut.
Eşti nepotul lui Kelso.
Da.
- L-ai cunoscut? - L-am întîlnit odată.
A fost destul ca să-l înveselească luna trecută
cînd şi-a dat ultima suflare.
Presupun că ai moştenit averea bătrînului măgar?
Să fii orfan nu-i aşa de rău.
"Un băiat serios cu o natură frumoasă" conform Agathei.
Îmi imaginam un ţărănoi în nişte haine îngrozitoare.
Văd că am avut dreptate doar pe jumătate.
Putea fi mai rău.
Gladys Allonby era îmbrăcată pentru a 14-a aniversare încă de acum 40 de ani.
Dacă Radley petrece mai puţin timp pentru biserică şi mai mult la croitor,
nu înseamnă că nu se descurcă cu cartea de imnuri.
Eşti sigur că nu vrei o ţigară?
Le am direct din Cairo.
Văd că ai cunoscut-o pe încîntătoarea noastră gazdă.
Nu lua în seamă ce îţi spune.
Ce nepoliticos. Henry Wotton.
Victoria, soţia mea.
Mătuşa mea pe care o cunoşti.
Mă bucur că v-aţi cunoscut.
Poate înveţi nişte maniere de la băiatul ăsta.
Am mai găsit nişte invitaţi pe care să-i insulţi.
Ştiam eu că o ţin pentru ceva.
Sper că ne vom mai întîlni, d-le Gray.
Mersi pentru ţigară... ţigară.
Un gust infect.
- Nu, e chiar plăcut. - Nu, ziceam de Henry.
Sînt nişte oameni pe care aş vrea să-i cunoşti.
Dorian...
Nu te-ai săturat să te uiţi la mine?
Cu siguranţă că nu.
Cu cît mă uit mai mult...
cu atît mai mult văd.
Trebuia să fie aproape gata, omule! Nu e Capela Sixtină.
Îţi aminteşti că ţi-am spus că poţi să stai doar dacă taci?
- Vreau să-l văd! - Nu, nu!
Nu mă lasă nici măcar să trag cu ochiul.
Agatha mi-a spus că şi tatăl tău a fost artist.
- Aşa se pare. - Kelso cred că a fost încîntat
că fii-sa s-a îndrăgostit de un pictor sărac.
Nu-i de mirare că au fugit.
- Nu mi-am cunoscut părinţii. - Desigur.
Tifosul e îngrozitor.
Săraca maică-ta l-a luat la naştere.
Mereu eşti atît de interesat de persoanele pe care le cunoşti?
Nu toţi pe care îi întîlnesc sînt interesanţi.
Henry, de ce nu te duci la o plimbare
în timp ce eu am să fac fundalul?
N-ai nevoie de Dorian pentru asta.
Hai să facem o pauză amîndoi.
- Poate că toţi ar trebui să ieşim la aer. - Da, şi ştiu şi locul potrivit.
Haide, Dorian.
Scuze.
Înţelegi de ce Agatha e atît de dornică să ajute Whitechapel?
Nu crezi că măcar ar trebui să facem diferenţa?
N-am de gînd să schimb ceva în Anglia, cu excepţia vremii.
Bine aţi venit în micul meu club al Iadului.
- Poftiţi, d-lor! - Dă-l pe gît.
Nu, nu.
Barman!
Încă o tură.
Ce-aţi zice că tu şi cu chipeşul domn să o faceţi cu mine?
Nu, mersi. Îţi dorim succes
în vînătoarea ta de astă seară.
Mai depărtat, draga mea.
Nu-ţi face griji. E doctor.
Nu e nici o ruşine în plăcere, d-le Gray.
Bărbaţii vor să fie fericiţi.
Dar societatea îi vrea buni. Şi cînd e bun, bărbatul rareori e fericit.
Dar cînd e fericit, e mereu bun.
Tu nu vrei să fii bun d-le Gray şi fericit?
Nu e un preţ de plătit pentru treaba asta?
E chiar foarte rezonabil.
Mă refeream la efectul...
Îi cumperi doamnei ceva de băut?
- Asupra? - Asupra sufletului.
Asupra sufletului?
Asta e credinţa mea.
Cu această înghiţitură îmi pun sufletul pe altarul diavolului.
Nu vei cunoaşte un filozof mai elocvent al prostiei pure.
Haide, Dorian. E timpul să vedem ce-am făcut.
- Serios? - Băiatul nu şi-a terminat ginul.
Du-te şi termină-ţi fundalul. O să venim şi noi repede.
Tabloul te aşteaptă, Dorian.
Poate ar trebui să vorbeşti cu ea.
N-am realizat că ea...
Nu fi timid. Du-te!
- N-aş ştii să... - Vezi, te invidiez.
Pe mine?
Totul e posibil pentru tine
pentru că ai cele două lucruri pe care merită să le ai.
Tinereţea...
şi frumuseţea.
Haide, să mergem.
S-a dus momentul.
Ăla era probabil soţul ei.
Da, foarte sensibil.
Oamenii mor din bun simte, Dorian,
un moment pierdut.
Viaţa e un moment. Nu există "după".
Aşa că fă-o să ardă mereu
cu cea mai intensă flacără.
Ei bine, Basil...
e cel mai bun lucru pe care l-ai făcut.
Va vorbi tot oraşul.
Despre amîndoi.
Spune ceva, băiete! Îi răneşti sentimentele.
Chiar aşa arăt?
E atît de...
real.
Mai real decît realitatea.
Mereu va arăta aşa.
Dvs., d-le Gray, mă tem că nu.
Cu timpul, Mama Natură, va deveni secundul Părintelui Basil.
Unele lucruri sînt valoroase pentru că nu rezistă.
Prostii.
O să avem riduri şi cicatrice pentru că zeii sînt cruzi şi plin de ură.
Poate că ar trebui să-mi închin sufletul pe altarul diavolului.
Şi să rămîi aşa cum eşti? Bun schimb.
Ce-aţi zice de un gin în schimb?
Toate magiile, conjuraţiile sfîrşite,
cărţile intră în pielea copilului,
limbi de flăcări, bînd sînge de virgine.
Dorian nu vrea cu adevărat să-şi schimbe sufletul.
Ai vrea, Dorian?
Ai vrea?
Da.
Chiar ai capturat ceva foarte splendid, Basil.
N-am cunoscut un subiect mai neafectat.
Pensula părea că dansează şi am pictat ce-am văzut.
Kelso s-ar răsuci în mormînt.
Nu i-a păsat să aibă grijă de mine.
M-a învinovăţit pentru mama
pentru moartea ei.
Nu existau limite în răutatea acestui om.
Buzele! Şi ochii lui!
Aproape că seamănă cu originalul.
- Va trebui să te obişnuieşti să arăţi aşa. - E o pictură bună.
- Nu mă refeream la pictură. - D-le Gray, vă rog.
- A ieşit bine, nu? - Un triumf, d-le Gray.
Primul din multe.
Pot spune, d-le,
că mama dvs. ar fi foarte mîndră de dvs.
Să vă pregătesc baia?
E cam devreme.
Avem gin?
Cred că nu, d-le.
Atunci poate ar trebui să-mi chemi o trăsură?
- Haide, loveşte-l! - Îl lovesc!
Verifică-i buzunarele.
Da?
- Vreţi să vă înmuiaţi fitilul, d-le? - Bună, frumosule.
Băiete!
Vreţi o lojă, d-le?
Aţi pierdut doar puţin.
Această tînără doamnă...
Sibyl Vane, d-le, în rolul Ofeliei.
Vă pot prezenta
reprezentanta teatrului Regal, pe d-soară Sibyl Vane, lordul meu?
Nu sînt lord.
Nu ştiu de ce tot spune asta.
Nu intră mulţi domni în teatrul ăsta.
Serios?
Atunci o să-l recomand...
domnilor.
Pot să vă întreb ce va aduce în cabina mea?
Păi eu...
s-a întîmplat să trec pe lîngă teatru şi...
- Eram în cîrciumă... - Ştiu.
Îţi aminteşti?
Un prieten m-a dus acolo prima dată...
Zic pentru prima dată. Desigur, am...
Vroiam să te salut,
dar ai plecat cu...
- Cu Jim. - Da.
Cam aşa.
Jim.
Fratele meu.
Fratele?
E minunat!
Scuză-mă, a fost greşit din partea mea...
Iartă-mi intrarea, d-soară Vane.
Stai! E ceva ce nu mi-ai spus.
Da, desigur.
Îmi cer scuze.
Ofelia e cel mai provocator rol
şi interpretarea ta a fost astă seară impecabilă.
De fapt, extraordinară.
De fapt...
tu eşti extraordinară.
Şi cînd te-am văzut pe scenă...
şi acum sînt în faţa ta.
Sînt copleşit de strălucirea ta.
Nu-ţi ştiu numele.
Nu mi-ai spus numele tău.
Cîte fete ai mai adus aici?
Sute.
Mii.
- Cred că ai curtat vreo 12. - Nu.
Îmi poţi spune adevărul.
Eşti doar tu.
Doar tu.
Spune-mi ce relaţie ai cu tînăra aia?
- Un pic de respect, omule. - Nu e aşa. Sibyl e sacră.
Numai lucrurile sacre merită atinse.
Oamenii din ziua de azi se tem de propriile pasiuni.
- Mie nu mi-e teamă. - Sigur că-ţi e.
Învăţăm teroarea încă din maternitate.
Teroarea lui D-zeu
său şi mai rău, teroarea scandalului.
Am învăţat să ne trăim viaţa în negare de sine.
Adevărul, d-le Gray, e că fiecare impuls cu care ne luptăm, ne otrăveşte viaţa.
Îl vei face să-şi dorească să n-o fi cunoscut niciodată pe fata aia.
Voila, domnule.
Lipseşte ceva.
Mersi, Harry.
Mi-am permis s-o umplu cu amestecul meu.
Oh, Dorian.
E frumoasă.
M-am gîndit că o să ţi se potrivească.
Trebuie să plec. Jim se va îngrijora.
Desigur.
Sau am putea...
Adică...
Ai putea...
să rămîi...
aici...
cu mine.
Nu trebuie să ne temem de sentimentele noastre, Sib.
E doar...
Am văzut celelalte fete...
care cedează şi apoi ce ajung.
Te iubesc.
Iartă-mă. N-am vrut să...
Eşti tot ce îmi doresc pe lume.
Băiete!
O să ai o mică cicatrice aici.
N-ar fi prima.
Spatele meu.
Ce e?
Eşti perfect.
- Logodit? - E minunat, nu?
Am vrut ca să fiţi primii care aflaţi.
- Felicitări, Dorian. - Mersi.
Pot să te întreb cum de ai făcut cererea în căsătorie?
N-am făcut o cerere formală în căsătorie.
I-am spus că o iubesc. Mi-a zis că ar fi visul ei dacă ar fi soţia mea.
Femeile sînt foarte practice.
Veniţi să-i vedeţi spectacolul diseară?
Mi-e teamă că am o obligaţie.
Şi noi avem treabă la Burdons.
Spune-i lui Burdon că o să-l văd mîine. Ce-ar fi să ne chemi o birjă?
- Îmi plac piesele. - La revedere, d-nelor!
Par mai adevărate decît realitatea.
Sper că eşti mulţumit de tine.
Orice experienţă înseamnă o valoare.
Şi căsătoria e cu siguranţă o experienţă.
Nu s-a amuzat nimeni de data asta, Henry.
O să vorbesc cu el.
Mi s-a părut că nu prea sînt de acord. Mai ales Basil.
Poate Basil ar trebui să fie mai puţin temător cu propriile lui sentimente.
Mă gîndeam că putem face o mică oprire în drum spre teatru.
Şi eu am noutăţi.
Se pare că soţia mea e însărcinată.
Felicitări.
Nu fi absurd. E începutul sfîrşitului.
Deci, hai să bem ceva.
- Ah, Harry. - Alan.
Ai venit în sfîrşit, văd.
- Haideţi, d-nelor. - Mă bucur să vă văd.
Ce drăguţ.
Bună.
Bea.
Nu va mai dura mult pînă vei fi ancorat de landou.
Nu prea cred.
Prietenul nostru e pe cale să se însoare.
Noi n-am avut şansa de a-ţi cîştiga inima.
Ei bine...
Adio tinereţii.
Nu.
Fii atent la trepte.
Victoria ştie că vii aici?
Dragul meu, căsătoria face absolut necesară trădarea.
Poate că eu am o conştiinţă mai puternică.
Conştiinţă e termenul politicos pentru laşitate.
Nici un bărbat civilizat nu regretă o plăcere.
Înţelegi?
Singura metodă de a scăpa de o tentaţie e să îi cedezi.
Să cauţi mereu senzaţii noi, Dorian.
Vino.
Vino sus.
Nu-ţi interzice nimic.
Vino.
- Nimeni nu trebuie să ştie. - Vino cu mine.
Plăcerea e toată a mea.
- Am auzit atît de multe despre tine. - Şi eu despre tine.
Ţi-a plăcut spectacolul? Nu v-am putut vedea în public.
Mi-e teamă că am cam întîrziat.
Unde aţi fost?
La club.
Adevărul e, draga mea, că am sărbătorit minunată veste.
Foarte multe felicitări.
Şi Harry va fi tată.
Ce minunat!
- Într-adevăr. - Dintr-o dată!
Sînt sigur că şi tu eşti nerăbdătoare să-ţi întemeiezi o familie, nu?
Foarte mult.
Nu chiar acum.
- Noapte bună. - Noapte bună, Charlie.
Noapte bună.
Sîntem puţin cam prea tineri, nu crezi?
Sîntem?
Poate că ar trebui să plec.
Noapte bună.
Ne vedem mîine, Harry.
Sînt sigur.
Nu cred că trebuie să ne grăbim, atîta tot.
Pari altfel.
Deloc.
Aţi fost la club toată noaptea?
Da.
El e un mincinos mai bun decît tine.
Poftim?
Am spus că totul e prea curînd.
- M-am dăruit ţie. Credeam că mă iubeşti. - Şi te iubesc.
Atunci fă-mă soţia ta, nu una dintre tîrfele tale!
Cred că ar trebui să plec.
Nu-l lăsa să facă asta, Dorian.
- N-are nici o legătură cu Harry. - Ai zis că mă iubeşti!
Şi te iubesc!
Dorian, te rog!
Te rog, Dorian! Te rog, te iubesc!
Oh, Henry! Dorian!
Cum a fost spectacolul de seara trecută?
Îmi pare rău.
Bea ceva.
Te pot prezenta artistului mai tîrziu.
Nu te însura niciodată, d-le Gray.
E singurul mod de a păstra toate iluziile.
Bărbia sus, băiete dragă! Ai o fată de cîine bătut.
O să iubeşti iar.
Şi iar. AI vreo ţigară?
Desigur.
Nu-ţi fie teamă, Dorian.
Lumea e a ta.
Pentru un sezon.
Salut, Victor. Ne poţi aduce o sticlă de...
orice!
- Care e problema? - Aveţi un vizitator, d-le.
Un domn Vane. Pare destul de tulburat.
Aşteptăm în bibliotecă.
Victor, cum rămîne cu sticlă?
Cărui fapt datorez plăcerea, Jim?
Îţi pot... Îţi pot aduce ceva de băut?
Nu vreau asta în casa mea.
Ce s-a întîmplat cu Sibyl a fost foarte nefericit.
Dar ăsta era un dar
şi ea ar fi trebuit să-l păstreze...
E murdar.
Îl purta cînd au scos-o din apă.
Unde D-zeu s-a dus?
Ea... nu poate...
Nu poate...
Vroiam să ştii că... te-a iubit.
Urma să aibă copilul tău.
Şi tu ai ucis-o.
Jim! Jim!
Ridică-te!
Sînteţi bine, d-le?
Lasă-mă...
- ...Să te ajut. - Sibyl e moartă.
- Acum, acum! - Noapte bună, d-nelor.
Ridică-te!
Nu putem lăsa maniacii să ameninţe oamenii decenţi în casele lor.
Alan a tratat multe cazuri de astea în Broadmoor.
Doar pînă se linişteşte.
Sînt convins că nici o anchetă nu
va găsi vreo legătură cu d-nul Gray.
Te duc la secţie.
N-a fost vina ta, Dorian.
- Kelso a zis că eram mort. - Păi a greşit.
Salome.
Harry?
N-are nici un sens.
Nu! Te rog!
Face parte din mine, Harry.
- Am transformat dragostea în moarte. - Dorian. Dorian!
În moarte! Moarte!
Kelso era o ruină de om şi e mort.
Trecutul e trecut!
Experienţa ne face puternici, Dorian.
Şi trebuie să vezi acest episod aşa cum e el cu adevărat..
O experienţă extraordinară.
- Nu pot să fiu atît de nesimţitor. - Nu e vorba de a fi nesimţitor.
E găsirea unei perspective.
Lipsa puterii crescînd peste suferinţa vieţii.
Să controlezi emoţiile cuiva,
să le savurezi...
asta face un om cu voinţă.
Alan ţi-a lăsat asta.
Bea. Ordin de la doctor.
Trebuie să plec.
O să te sun dimineaţa.
Mersi, Harry.
Tu eşti un om cu voinţă, Dorian.
Am ştiut-o de prima dată.
Dorian, Dorian...
Îmi pare atît de rău...
Harry... Harry mi-a spus de biata Sibyl.
Dacă pot face ceva...
Eşti foarte drăguţ. Acum plec să mă întîlnesc cu Harry.
Vii la balul familiei Radley?
Unde mi-e tabloul?
Lumina era prea puternică aici.
Lumina era perfectă. Unde l-ai pus?
E în siguranţă.
Adevărul e că nu-l vreau într-o expoziţie publică.
E prea valoros.
Ţi-aş putea ierta capriciile durerii dacă chiar ai suferi.
Am fost...
afectat.
Dar trecutul e trecut.
Fiecare experienţă e o valoare. Bei?
N-ar trebuie să crezi tot ce spune Harry.
Nici el nu crede.
Nu sînt groaznici? Afişînd o mîndrie jenantă
în timp ce soţia lui înfometată
îşi prezintă fiica că pe un trusou pentru soţi.
Şi biata Celia.
Îmbrăcată în dantelă pentru vreun ticălos care o va ţine în sclavie etern.
Cred că ar trebui să facem un mic iad.
Permiteţi-mi să mă prezint.
Ştiu cine sînteţi, d-le Gray.
Permiteţi-mi să vă felicit pentru debutul triumfător.
Poate un mic toast.
Pentru ce?
Pentru intoxicare.
- Iat-o că vine. - Cine?
Celia?
- Celia? - Probleme, Lady Radley?
Nu-mi găsesc fiica.
Şi nici pe d-nul Gray.
Poate sînt în grădină. Aranjamentele sînt minunate.
M-aş putea hazarda să vă dau altă alternativă?
Celia!
- S-a întîmplat ceva? - Celia!
Unde mi-e fiica, bestie?
Eu îmi curăţam costumul.
O picătură din vinul foarte fin al Lordului Radley mi-a pătat cămaşa.
D-le Gray, eu...
- Lordul Henry m-a lăsat să înţeleg că... - O greşeală.
Nu trebuie să ştie nimeni.
Sînteţi prea bun, d-le Gray.
- Mersi. - Trebuie să fie foarte greu
să faci o petrecere ca asta.
Să vedeţi că fiica dvs. a ajuns la o vîrstă.
Făcîndu-vă să vă simţiţi tinereţea departe.
Eu...
D-na, scuzaţi-mă, dar...
sînteţi splendidă.
Oh, d-le Gray.
Asta nu se cade.
Acum unde sîntem?
De ce rînjeşti, Gray?
Cred că Harry tocmai a pierdut un pariu.
Hai, spune-ne. Sîntem toţi jucători.
Doar o mică partidă de "dublu sau nimic".
Sigur, un bun jucător înţelege că sînt şi limite.
Nu există limite!
Să ai o zi de naştere fericită, Dorian!
Dorian.
Petrecerea asta e cea mai frumoasă.
Cineva trebuie să facă ceva pentru a anula durerea trecerii anilor.
Spune-i soţului meu să nu fie dezagreabil.
Dar mereu sînt de acord cu el.
Felicitări, Basil. Am auzit că ai o nouă expoziţie.
Da, da, în Paris.
De fapt, vroiam să te întreb ceva Dorian.
Aş vrea să fac portretul tău principală piesă.
Da, tabloul ăla. Absolut minunat.
- Ce s-a ales de el? - Nu l-am mai văzut de luni întregi.
- E foarte protector, nu-i aşa? - Sînt într-adevăr.
Îmi pare rău, Basil, dar e prea valoros.
Nu-l scot din casă.
Pardon?
Ai treabă cu mine?
Pictura aia e cea mai bună lucrare a mea şi aş aprecia...
Cel mai grozav dar pe care putea cineva să-l facă.
De fapt...
Vroiam să-ţi spun cît de grozav e.
Asta nu te împiedică să mi-l împrumuţi o vreme.
Nu sînt sigur dacă...
mi-am exprimat pe deplin recunoştinţa.
Mă gîndesc...
Am cheia de la inima ta.
Să nu-l mai atingi niciodată!
Dorian!
E tînăr.
Dar nu era crud
pînă nu te-a întîlnit.
Ăsta e al meu!
Oh, tu erai.
- Credeam că ai plecat acasă. - Aveam nevoie să fac cîţiva paşi.
Mă pregăteam să mă culc. Au plecat toţi.
Sînt aici să te văd pe tine, nu pe ei.
Serios?
Aşteaptă, aşteaptă!
Nu ştiu de unde să încep.
Ce ameninţător.
- L-ai speriat pe bietul băiat astă seară. - Părea că şi-a revenit.
Asta îţi spui despre Celia Radley?
Uite, îmi pare rău de ghinionul ei.
Dar crezi că eu sînt de vină?
Cînd mă uit la tine, mi-e imposibil să-mi imaginez asta.
Dar ştiu că tratezi oamenii rău.
Chiar şi pe mine.
Cînd ţi-am cerut o mică favoare, să-mi împrumuţi propriul meu tablou...
- Despre asta e vorba? - Nu, e vorba de ceva mai mult.
Dorian...
Ce s-a întîmplat cu Dorian Gray pe care l-am pictat?
Nu înţeleg.
Voi fi mereu...
acel Dorian.
Pot avea încredere în tine, Basil?
Vrei să vezi de ce nu vei putea expune niciodată acel tablou?
Ce s-a întîmplat?
Mă recunoşti?
Ce ai?
Chestia aia...
nu e...
Împreună am creat ceva minunat.
E un miracol.
Uită-te la mine.
Din cauza picturii tale...
- Nu e... - Nu voi îmbătrîni niciodată.
Nu voi avea niciodată riduri.
Îţi poţi imagina...
să poţi face tot ce vrei...
şi să trăieşti fiecare secundă...
în timp ce lumea vede că străluceşti?
Ăsta nu eşti tu.
Ştiu că nu eşti tu! Îl putem opri!
Basil, te rog, nu.
Nu vezi că ăsta trebuie distrus?
Dorian, vreau să te ajut.
Vom găsi un preot sau un spiritist.
Există bine în inima ta. L-am văzut.
Nu eşti acest...
acest diavol!
Sînt un zeu.
Basil.
Basil!
Bună seara.
Aveţi nevoie de ajutor, d-le?
Ce drăguţ.
În regulă.
Puteţi pleca, d-le.
Dă-i drumul.
Bună ziua, Lady Victoria.
Vroiam să-l scot pe Harry la cină la Scott's.
Nu vii cu noi?
Oh, Dorian. N-ai auzit?
I-au găsit trupul lui Basil în rîu.
Ne închinăm Sorţii,
şansei, regilor şi disperaţilor.
Şi folosim otrava, răul şi boala,
şi opiumul sau frumosul ne pot face să dormim bine.
Şi e mai bine decît o lovitură.
Atunci de ce să creşti?
Un somn scurt trece...
şi ne trezim etern.
Şi moartea nu va mai există.
Moarte, trebuie să mori.
Adio, dragă Basil.
Am vorbit iar cu Poliţia dimineaţa.
Bufonii ăia au progresat vreun pic?
Sînt convinşi că e vreun arendaş din Shadwell.
Cred că îl vor prinde.
Numele lui Basil se va duce la canal.
Am de gînd să plec într-o călătorie, Harry.
Poate ar trebui să vii cu mine.
- Unde pleci? - Oriunde.
Mîine plec.
Cu toate astea?
Cineva mi-a dat odată un sfat bun...
despre orizonturi.
Vino cu mine.
Trebuie să mi se nască copilul.
Spune-mi tot.
Mereu o fac.
Am intrat în mormîntul unei naţiuni moarte,
călărind cu ultimul nostru trib de sălbatici.
Am simţit strălucirea fiecărui moment,
splendoarea şi urîţenia existenţei...
tăişul că de cuţit, disperat să văd, să ating să...
Dragă Harry, m-ai învăţat că viaţa trebuie trăită la intensitate maximă.
Lumina ei nu mă orbeşte
nici nu mă arde.
Eu sînt flacără, Harry.
Eu sînt flacără.
Femeile n-au niciodată nimic de zis, dar o fac cu graţie.
Sînt marele triumf al materiei asupra minţii.
Ei bine, iată-mă.
Dorian.
Arăţi aşa de...
de...
Arată minunat!
Am auzit nişte poveşti.
Mi-e teamă că sînt în totalitate... adevărate.
Bine ai revenit.
Şampanie?
Da.
Invitatul meu de onoare care lipseşte.
Vin acum.
Mi-a părut rău pentru pierderea ta.
Ştii, tot aud fraza asta.
"Cauze naturale."
Natura are pentru ce să răspundă.
Se gîndea la o viaţă de divorţată.
Şi bietul Basil...
Dacă am plăti Poliţia după rezultate, am economisi mulţi bani din Trezorerie.
Cînd scrisorile tale au încetat să mai vină, m-am gîndit la ce e mai rău.
Dar iată-te.
Nu ţi-a păsat niciodată de proprietate.
Spune-mi, de ce te-ai întors?
- Sînt obosit. - Nu pari.
N-ai dreptul la melancolie.
Viaţa ta e superbă.
Ai băut de n-ai mai putut şi n-a rămas nici o urmă.
Îţi aminteşti cînd am venit prima dată în Londra?
Mă simţeam aşa de...
Alea au fost zile minunate.
Dorian, e foarte clar de ce ţi-ai pierdut dragostea de viaţă.
Ai fost departe de mine prea mult timp.
Trebuie să ieşim.
Să mergem în oraş, aşa cum obişnuiam.
- Mi-a fost dor de tine, Harry. - Trebuie să te întreb, totuşi...
Care e secretul tău?
Dacă ţi l-aş spune ar trebui să te omor.
Încă o ai, văd.
- Din Cairo. - De unde din altă parte?
Zîmbeşte.
Emily.
Pot să...?
Sper că nu v-am întrerupt amintirile.
Frumuseţea trecutului e că e trecut.
Sper că tu nu eşti aşa de cinic.
Există ceva în care să crezi?
În dezvoltarea noastră.
Tot ce văd e decădere.
Păi, religia?
Un substitut la modă pentru credinţa.
- Artă? - O boală.
- Dragostea? - O iluzie.
Bravo!
Amîndoi faceţi lumea praf, nu?
Mersi pentru ţigară.
O femeie neobişnuită.
Trebuie să fie. E fiica mea.
Întinde-te.
Dorian?
Dorian...
Tu eşti.
Dorian!
D-le, daţi-mi un bănuţ!
Domnule. Un bănuţ pentru băiat?
- Ai fost în război? - Sînt prea bătrîn.
Dă-ne nişte măruţi de băutură, te rog.
Ridică-te!
Tu...
Da, tu... Dorian Gray.
- Cred că greşeşti. - Am ştiut din prima zi cînd te-ai întors.
- Aşteaptă, te rog... - Atîţia ani am aşteptat.
Stai! Cîţi ani?
- Nu mai vreau! - Cîţi ani?
Uită-te la mine! Uită-te la faţa mea!
Abia am 20 de ani, omule.
Nu se poate.
Nu-l cunosc...
pe acest Dorian Gray.
D-le, cred că nu vă simţiţi bine.
Eu...
La spital.
M-au rănit.
Spune-i...
Spune-i că vin.
Un vizitator, d-le.
Cărui fapt datorez plăcerea?
Mă gîndeam că ţi-ar face plăcere să mă însoţeşti la masă.
Nu, nu cred...
Fac un picnic.
Da, dar mă tem că...
Prefer să stau acasă azi.
Serios?
O să plouă.
Spune-mi, d-le Gray,
mereu faci pe cinicul?
Ridică privirea.
Aş prefera să nu...
Obligă-mă, d-le Gray.
Ai pasiunea asta demult?
Nu, e un dar de la tata.
În schimb, m-a făcut să promit că nu mă voi mai lega de balustrade.
Pentru vot, d-le Gray.
Nu crezi că şi femeile ar trebui să voteze?
Nu cred că femeilor ar trebui să li se dea ceva ce nu pot purta seara.
Sînteţi o pierdere pentru Front.
Cred că îi puteaţi înţepa pe toţi nemţii ăia cu epigramele dvs.
Îmi cer scuze dacă v-am jignit.
Ai face bine să mă mai jigneşti.
Atunci îmi voi dubla efortul.
Mă întreb dacă e adevărat ce se spune despre dvs.
Că sub farmecul ăsta
sînteţi un om fără inimă.
Se spune că sînt fermecător?
Se spune că v-aţi închinat toată viaţa plăcerii.
E clar că asta e recomandarea.
Dacă aş arăta ca tine după 25 de ani, aş fi foarte fericită.
Te pot asigura că plăcerea e ceva diferit de fericire.
Unele lucruri sînt valoroase pentru că nu durează.
D-le Gray...
cred că vă ştiu secretul.
Aveţi inimă.
Cine caută sub aparenţe e în mare pericol.
Ce îngrozitor.
Am să vă mai las să fiţi şoferul meu, d-le Gray.
Ne vedem la Toynbee Hall diseară?
Pe atunci.
Alice.
Mai bine m-aş tîrî prin canale decît să te las în preajma lui.
- Ia loc, bunicule! - Ce fel de păcate
îi dau o fată de copil acestui om?
Haide! Haide, draga mea!
Complet nenatural!
Poftim?
- Lăsaţi-l să cînte! - Linişte vă rog, d-nelor şi d-lor!
S-ar crede că ţi-e ruşine să fii văzut cu mine.
Ce s-a întîmplat la concert?
Nu ştiu la ce te referi.
Ai văzut ceva.
Greşeşti.
Am auzit că l-a omorît.
Noi niciodată...
D-le Gray!
Ar fi mai bine să nu fim văzuţi împreună.
Mai bine pentru cine?
Ţi-ar ieşi vorbe.
Nu-mi pasă.
Ar trebui.
Adevărul este că...
am făcut lucruri îngrozitoare.
Viaţa mea...
Viaţa mea e o corupţie monstruoasă.
Şi va fi un preţ.
Nu voi lăsa pe nimeni să-ţi facă rău.
Ar trebui să nu ne mai întîlnim niciodată.
Ţi-am zis că el era.
Dă-te înapoi.
Am venit pentru tine, Dorian Gray.
Ticălos nenorocit!
Dorian Gray, ticălosule!
Eşti o ruşine!
Bună seara, d-le.
D-nul Harcourt crede că şobolanii şi-au făcut culcuş în mansardă.
- Nu am cheia. - Afară din casa mea!
Dar, d-le Gray!
Şi tu.
Cu respect, d-le...
sînt cu familia dvs. de două generaţii.
Lucrurile tale te vor urma.
Vreau să fiu liber.
Vreau să fiu...
nou...
curat.
Vreau să fiu bun.
Te rog.
Te rog, trebuie să mă ajuţi.
Dacă ne căim,
Domnul e drept.
Spune-ţi păcatele mortale.
- Spune-ţi păcatele mortale... - Asta nu e faţa mea adevărată!
Dacă mi-ai putea vedea sufletul...
Copile, doar D-zeu ne poate vedea sufletele.
Eu mi-am văzut sufletul!
Şi aş putea să ţi-l arăt.
E putred.
Pute.
E otravă.
Ajută-mă!
Vei muri.
Pardon?
D-le Gray?
Miss Wotton.
Scuză-mi venirea la această oră.
Tremuri.
- Aşează-te lîngă foc. - Vreau să-ţi spun...
Vreau să-ţi spun... Vreau să-ţi spun totul.
În regulă. Priveşte-mă.
Ce e?
Am nevoie de tine.
Vreau să ştii...
cine sînt.
E în regulă. Ascultă!
E în regulă.
Harry.
'Neaţa!
Ai dormit bine?
D-nul Gray avea nevoie de un prieten.
Îi poţi spune d-nei Williams să prepare micul dejun?
Desigur.
Atît de tînără.
Lumea e a ei.
- Harry, eu... - Cum ai îndrăznit?
- E fiica mea! - M-am schimbat.
Te-ai schimbat?
Dar nu te poţi schimba, nu-i aşa, Dorian?
Ce e asta?
Harry, eşti cel mai vechi prieten al meu.
Eşti împotriva naturii. Stai departe de ea.
- Nu vreau să devină... - Stai departe de ea!
D-le Gray!
Vreau să-mi cer scuze pentru tatăl meu.
Noaptea trecută aţi vrut să-mi spuneţi ceva.
- Dorian! - Vreau să încep din nou.
Departe de aici.
Înţeleg. Ei bine, n-aş vrea să...
Totul cu excepţia ta.
Dorian!
Da.
Eşti sigură că asta vrei?
Tu eşti ceea ce vreau.
Din cîte îmi amintesc, d-nul Gray l-a pus în mansardă.
Cu siguranţă vroia să-l protejeze.
Ce secrete ascunde?
Nimeni nu trebuie să ştie.
Emily!
- Ce înseamnă asta? - Îmi pare rău...
Nu urca aici.
Te rog.
Niciodată.
Te rog, dă-mi cheia, Emily.
- Ce e acolo? - Dă-mi cheia!
Ce e acolo?
Te rog.
Te implor!
E imperativ să navigheze cu noi. La New York, da.
O să împachetez singur, dar aş fi recunoscător
dacă aţi trimite nişte oameni să le care.
Mersi.
Casa valorează un preţ bun, d-le Gray.
O să lăsaţi toată mobila?
Toată.
Cred că vrea să facă o compensaţie.
Să-i dăm beneficiul îndoielii.
Nu puteam să te las să pleci fără să-mi iau la revedere.
Vino.
Am auzit că plecaţi diseară?
Ce romantic.
- Oh, să fii tînăr din nou. - Uşor de făcut.
Îţi mai aduci aminte de greşelile din trecut?
Foarte multe cu claritate.
Atunci comite-le încă odată.
Ca să revii la tinereţe, trebuie să repeţi greşelile tinereţii.
Sau îţi poţi da sufletul în schimb.
Dragă, te simţi bine?
Stîngaci.
Scuzaţi-mă.
Scumpo, l-ai văzut pe Harry?
Nu. Dar uite ce a adus.
Nu mi-ai zis că există o pictură cu tine.
Unde e?
Harry.
Vreau să-l văd!
Ce să vezi?
- Pictura lui Basil. - Pictura a fost distrusă cu ani în urmă.
Niciodată nu mi-a plăcut.
Arată-mi-l!
E un vechi portret al bunicului meu.
Arată-mi-l.
Chiar m-ai ucide, Harry?
Tu m-ai învăţat că un bărbat îşi poate stăpîni emoţiile.
Dar eu nu pot.
Nu mă pot stăpîni să nu-ţi iubesc fiica mai mult decît orice din viaţa mea.
Şi nu mă pot stăpîni să nu preţuiesc prietenia noastră.
Te rog...
Te rog, nu face asta.
Doar mărunţişuri vechi, Harry. De ce nu ne întoarcem la petrecere?
Basil...
Harry...
Ce eşti?
Sînt ceea ce m-ai făcut.
Am trăit viaţa pe care o predicai, dar pe care n-ai îndrăznit s-o practici.
Sînt tot ceea ce ţie ţi-e teamă să fii.
Dar am încercat...
am încercat din greu...
să fiu un om bun.
Îmi pare rău.
Kelso avea dreptate.
Eşti... eşti mort.
Dorian?
Dorian!
Harry, nu!
Nu!
Nu! Vino cu mine!
Ce faci? Unde e Dorian?
Dorian?
Încuiat.
- Emily! Nu, lasă-l! - Nu! Nu!
Nu! Dorian...
Dă-mi cheia.
Dă-mi cheia!
Ce e acolo?
Ai toată inima mea, Emily.
Lasă-l!
Toată inima mea.
Poftim?
Emily, te implor...
Nu...
Dorian!
Nu! Dorian!
Dorian!
Sînt încă tatăl ei, Agatha.
Şi te rog să-i spui...
că mi-e dor de ea...
şi că aici va fi mereu casa ei.
Şi poate că într-o zi va vrea să asculte.
Bietul băiat.
Cine suportă să se uite la tine acum?
Made by sabian
Best watched using Open Subtitles MKV Player