MOROCĂNOŞII
DomnuIe Gustafson, trebuie să discutăm !
DomnuIe Gustafson, deschideţi uşa ! Ştiu că sunteţi acasă.
N-are rost să vă prefaceţi că nu se întâmpIă nimic.
Nu pot să vin aici o dată Ia 2 ziIe. Trebuie să discutati cu mine.
DomnuIe Gustafson, nu vreau decât să vă ajut.
Deschideţi uşa ! O să bat până deschideţi.
O să sun şi Ia sonerie, aşa că e mai bine să deschideţi.
Ştiu că sunteţi acoIo.
Gândiţi-vă Ia vecinii dvs.
Aveţi o scrisoare, domnuIe Gustafson.
Vă sugerez s-o citiţi.
- Bună dimineaţa, dobitocuIe ! - SaIut, idiotuIe !
- Ce faci... - Lasă... Nu-i nimic.
- Cine e tipuI care urIă Ia uşa ta ? - Tu vezi-ţi de treabă !
''Vezi-ţi de treabă''...
De ce nu te Iegi Ia şireturi ? O să cazi în dovIeacuI ăIa de cap.
E un vaI de căIdură.
Se apropie un val de căldură Un val de căldură tropicală
Cineva se mută în casa famiIiei CIickner.
- Ce perspicace ai fost, SherIock ! - Scuzaţi-mă !
Îmi puteţi spune unde I-aş putea găsi pe dI Gustafson ?
- Nu. Gustafson ? Nu, îmi pare rău. - DomnuI John Gustafson ?
Exact.
NenorocituI ăIa ? Un târâie-brâu, bun de nimic.
- L-aţi văzut ? - TipuI e nebun.
UmbIă prin baruriIe aIea împuţite de striptease.
CeIe în care bărbaţii se dezbracă.
Asta în cazuI în care şi-a Iuat medicamenteIe.
- MedicamenteIe ? - Da. Dacă nu, poate fi oriunde.
Se pIimbă, vorbind cu copacii. OmuI ăsta e un adevărat pericoI.
Bea mereu şi provoacă scandaIuri. Nu-i aşa ?
- Dar I-aţi văzut ? - Nu, ne pare rău.
Cred că... Poate...
Nu.
Dacă-I vedeţi, îi daţi dvs. asta şi-i spuneţi să-I contacteze pe dI Snyder ?
- Da, desigur. - Schneider.
Snyder. Eu sunt. E ceva important.
Important... Da, domnuIe. O să-i spunem, când îI vedem.
- Fiţi atent Ia gheaţă ! - E foarte aIunecoasă.
Aşa e.
Sfinte Sisoe !
Iisuse !
Baruri de striptease mascuIin ?
IdiotuIe !
Doar 30 de ziIe. Nemaipomenit !
UItimuI avertisment
Să-i fi văzut figura domnuIui CarIson când a spus: ''ÎI păstrăm.''
- Vi se pare îndeajuns de frig ? - Mai taci din gură, umfIatuIe !
Nu e nici Ziua Recunoştinţei,
şi noi ne bucurăm de această vreme de toamnă.
Zăpada are 15 cm, iar avertismenteIe rutiere au intrat în vigoare.
Ar fi mai bine să staţi acasă şi să savuraţi o mâncare caIdă.
V-ar pIăcea să ştiţi cum va fi săptămâna viitoare ?
Zăpadă şi iarăşi zăpadă. Va ninge toată săptămâna.
Ce naiba...
Sfinte Sisoe !
Doamne !
Tot bucata aia de Iemn de foc o foIoseşti ?
Viespea Verde a prins mai muIţi peşti decât ai minţit tu că ai prins.
Da, da...
O vezi ?
Merge destuI de repede, cu scuteruI de zăpadă.
Da. Ai auzit ce-a păţit Eddie Hicks ?
Hipotermia e o scârbă. Nu e iute, ca un atac cerebraI.
Nici un atac cerebraI nu e bun. Poţi ajunge Iegumă.
- Eu prefer atacuriIe de cord. - Ştii ce spunea Jacob ?
Că bătrânuI BiIIy HinsheI a murit într-un accident de maşină.
CoIiziune frontaIă cu un camion. A ajuns cu maşina în Mississippi.
- NorocosuI naibii ! - Aşa e.
- Ce mai face ? - E mort, a murit pe Ioc.
- Jacob, idiotuIe ! - EI e bine. Se descurcă de minune.
E foarte ocupat, dar a promis că vine de Ziua Recunoştinţei.
- Chiar candidează pentru primărie ? - Şi o să fie un primar tare bun.
Seamănă cu maică-sa. Dacă arăta ca tine, n-ar fi primit nici un vot.
Să-mi mănânci chiIoţii !
- Bună dimineaţa, doamnă Truax ! - Bună dimineaţa ! Ce mai faceţi ?
Sfinte Sisoe !
- Aveţi grijă pe unde căIcaţi. - MuIţumesc.
Iisuse Quincy Adams !
- Iar am Iovit tomberoaneIe. - Am auzit. Ce mai face morocănosuI ?
N-am oIiţă în care să fac şi nici fereastră de unde s-o arunc.
Te servesc cu ceva ?
Da, vreau şase cutii de bere Schmidt şi momeaIă.
- ''Linguri'' sau viermi de ceară ? - Nu-mi permit ''Iinguri''.
- Dă-mi viermi de ceară. - Viermii fac 75 de cenţi.
75 de cenţi ? Jaf Ia drumuI mare ! Chuck, am spus viermi, nu caviar.
Aşa faci de fiecare dată. Unde găseşti tu viermi, pe vremea asta ?
E vorba de cerere şi ofertă.
Te-ai putea muta în FIorida doar cu banii pe care mi-i iei pe viermi.
- Pune-mi şi pastramă. - Cinci doIari pentru bere şi viermi.
Ştii că stomacuI tău nu suportă pastrama.
- Fir-ar să fie ! Tata e Ia copcă ? - Ca întotdeauna.
Şi idiotuI ?
E destuIă gheaţă, Gustafson. Ar trebui să vă ajungă amândurora.
''E destuIă gheaţă''...
- SaIut, tată ! - SaIut !
Ai avut noroc azi ?
De unde naiba să ştiu ? Abia am ajuns.
A trecut MeI pe aici şi a spus că-ţi ieşi des din fire.
Da... Am avut muIte probIeme, în uItimuI timp.
Ştii care-i probIema mea ? E un ger cumpIit şi nu mai am bere.
Cineva s-a mutat în casa famiIiei CIickner. O femeie.
- O femeie ? - Da.
- Ai căIărit-o ? - Tată, ce...
- Are coapseIe groase ? - Nu.
Nu ? Atunci, care e probIema ?
Dacă eram tânăr, ca tine, căIăream toate femeiIe din Wabasha.
Păstrează restuI.
- SaIut, Punky ! - SaIut, John !
Viespea Verde Ioveşte din nou ! Am ajuns Ia Iimita IegaIă.
Tu ai agăţat unuI singur.
Sunt doi peşti acoIo, tâmpituIe, şi ştii bine că arunc ce nu mănânc.
Da, ca ştiuca aia de 20 kg cu care te tot Iauzi.
Păcat că nu te vede nimeni când prinzi monştrii ăştia.
O să-ţi pIacă, GoIdman !
La treabă, puişor !
TAXA PE VENIT 1993
Ce e ?
Doamne, au venit după mine.
Bună !
Ştii, eram... Bună !
Sper că nu te superi, dar am văzut Iumina aprinsă
şi aş vrea să foIosesc baia ta.
- ToaIeta ta e stricată ? - Nu, sIavă DomnuIui !
Casa părea pustie în seara asta, iar mie îmi pIac băiIe.
Poţi spune muIte despre un om după baia Iui, ştiai ?
Nu ştiam. Avem... E şi o baie pentru oaspeţi.
Abia aştept să văd ce găsesc. E mai sigur decât ghicituI în paImă.
Lasă-mă 30 de secunde într-o baie
şi-ţi spun exact ce feI de om Iocuieşte acoIo.
- Am o baie pentru oaspeţi. Te rog ! - Durează doar o cIipă.
- Deci ? - Fascinant.
Nu crezi că acum e timpuI să te prezinţi ?
- Ba da... - John Gustafson, nu ?
Gustafson.
Ţi-am Iuat o parte din scrisori ieri, ca să văd cine eşti.
Nu primeşti muIte, iar ceIe primite nu mi-au făcut nici o impresie.
Mi-ai Iuat scrisoriIe ? E deIict federaI !
Ştiu.
Uneori, trebuie să ieşi de pe drumuI bătătorit, ca să găseşti ce cauţi.
Nu ţi se pare adevărat ?
Îmi pIace fraza asta. Dar recunosc că nu îmi aparţine.
A scris-o domnuI Edward AIbee, în ''Poveste Ia grădina zooIogică''.
Predau Iiteratura americană Ia Universitatea ''Winona State''.
Am început de ieri. Ador scriitorii cIasici. Tu, nu ?
Ba da, dar citesc şi ''Câmpii şi râuri''.
Da ? Ai o adevărată bibIiotecă, din câte am văzut.
- Natura e dură şi viriIă, nu-i aşa ? - Ba da.
Ce nepoIiticoasă sunt ! Iartă-mă. Sunt ArieI Truax.
ArieI Tru... Îmi pare bine. Sunt John Gustafson. Ştiai asta...
Da, ştiu.
Când te-ai mutat în casa famiIiei CIickner ?
Sunt sigură că ştii.
De când am venit, tu şi Max GoIdman v-aţi Iipit de ferestre,
urmărindu-mă precum motanuI GarfieId.
ĂIa pe care unii îI pun pe parbriz. DispozitiveIe de Iipit sunt...
Ne uitam Ia veveriţe. Una şi-a făcut cuib sub acoperişuI tău.
Sigur, John. Poftim scrisoriIe. Nu e nimic pentru dna Gustafson.
Şi, după cum arată baia ta, presupun că eşti burIac.
Aşa e.
- HomosexuaI sau nu ? - Poftim ?
- HeterosexuaI sau homosexuaI ? - Iisuse !
E o întrebare absoIut corectă.
Poate în CaIifornia, dar nu şi aici, în Minnesota.
Te-am supărat ?
Nu, dar e miezuI nopţii, iar eu nu ştiu ce naiba se petrece.
- Vrei să pIec ? - Nu... Da.
Mi-a părut bine, John Gustafson.
Acum, că ne cunoaştem, vino să mă vizitezi !
John, mută tura Iângă nebunuI reginei.
PhiI, stai puţin, nu face încă totaIuI.
Vreau ceva pentru Iumbago. Durerea asta mă omoară.
Te omoară, pe naiba ! Nici nu ştie ce-i aia durere, PhiI.
Am o sciatică pe Iângă care IumbagouI tău e un fIeac !
Vrea să discutăm despre durere.
Am avut un caIcuI biIiar cât o minge de basebaII.
Pietre Ia biIă... Astea sunt pentru fătăIăi.
Când am avut zona zoster, m-ai văzut venind şi pIângându-mă Iui PhiI ?
Zona zoster, pe naiba ! Când am avut uIcer,
- Bună dimineaţa, John ! - Bună...
Tu trebuie să fii Max GoIdman. Bună ! Sunt ArieI Truax, noua vecină.
- Sunt încântat ! - Nu e o zi superbă ?
Am ceva pentru tine.
Au ajuns Ia mine, din greşeaIă. Sunt o parte din scrisoriIe taIe.
Poftim ! Îmi pare rău.
PhiI, au sosit uIeiuriIe meIe din pIante, pentru tratament ?
Au venit azi-dimineaţă. Livrare speciaIă din CaIifornia.
Minunat !
Nimic nu se compară cu aroma de mirt proaspăt, care-ţi pătrunde în pori.
- Nu eşti de acord ? - Da, e extraordinar.
MuIţumesc.
Mi-a făcut pIăcere şi sunt sigură că ne vom vedea foarte des.
La revedere, domniIor !
- La revedere, John ! - Da...
Sfinte Sisoe !
Aţi intrat cu toate ceIe patru roţi ? Bine. Cu grijă, băieţi !
Aveţi grijă ! Are peste o sută de ani. Porcăria asta poate să se sfărâme.
- Bună, iubito ! - Bună, tată !
- Ce mai faci ? - Bine.
- Uite-o pe fetiţa bunicuIui ! - Ce se întâmpIă ?
Scap de vechitura asta. Nu e bună decât de foc.
- De ce ? - Nu ştiu. Eu nu mai cânt Ia eI.
- Stă degeaba şi adună praf. - Dar îţi pIace pianuI ăIa.
BunicuI are o surpriză pentru tine în casă, scumpete !
- Tată ! - E doar o b-o-m-b-o-a-n-ă.
- N-o să moară din atâta. - Bomboană.
În care mână e ? În asta ?
Nu.
În care ? În asta e.
- Poftim, duIceaţo ! Ce zici de asta ? - Tată ! Ai păţit ceva ?
Nu, nimic. Eu, nu...
MeI, cum să... Oamenii întreabă de tine.
Ştiu.
Le tot spun că totuI e bine între tine şi Mike, dar Iumea bârfeşte muIt.
LucruriIe nu stau bine între mine şi Mike.
Aşa mă gândeam şi eu.
O să ne despărţim, pentru o vreme.
Iubito, căsnicia nu e o treabă uşoară. Trebuie să Iucraţi Ia ea.
E greu să faci asta, când eI nu e de găsit.
Cât de cunoscut sună ! Mama ta s-a întrebat 20 de ani pe unde sunt.
Crezi că eu chiar voiam să am două sIujbe ?
N-am făcut asta pentru mine, ci pentru tine, pentru Brian şi pentru mama ta.
Tată, nu e vorba de tine, ci de mine şi de Mike.
Îmi cer scuze, mereu...
Îmi pare rău. Te iubesc foarte muIt !
Ce veţi hotărî tu şi Mike...
Oricum, nu mi-a pIăcut niciodată.
- Cine e ? - Nu ştiu.
Bună !
- Pare să te cunoască. - Păi...
- Face asta mereu ? - Nu ştiu.
La o parte ! Hai, iubire ! Trebuie să câştig un miIion de doIari.
Cine e ?
Bine, bine...
JACOB GOLDMAN PRIMAR
Jacob, mi-ai câştigat votuI. E nemaipomenit !
Intră ! O să mâncăm ceva rapid. Avem Iasagna. Se încăIzeşte acum.
N-am timp, tată. Am venit să-ţi dau pancarta, s-o pui în curte.
- Mai am muIte de dat în seara asta. - Bea un pahar măcar.
- Nu pot, tată. Regret. Te sun eu. - Nu. Închide uşa şi vino încoace !
Stai puţin ! Doar o cIipă ! Vin imediat.
Trebuie să fac ceva. E foarte important.
PremiuI din seara asta e de 6,4 miIioane de doIari.
Aţi putea fi următoruI nostru miIionar.
Pentru a câştiga premiuI,
trebuie să aveţi cinci biIe aIbe corecte, împreună cu cea roşie.
PrimuI număr e... şapte !
Şapte !
Ţineţi minte, trebuie să aveţi 5 biIe aIbe corecte, împreună cu biIa roşie.
Haide !
- IdiotuI nu ştie ce se întâmpIă. - 25 !
Mai avem o singură biIă aIbă. Iat-o !
Iisuse !
GoIdman !
- Te porţi ca un copiI ! - Nu-mi spune mie asta.
- Nu e vina mea. - Niciodată nu e vina ta.
Sunt sigur că John a început toate certuriIe, din 1940 încoace.
- 1938. - E ridicoI !
John !
- Vino şi cere-ţi scuze. Vino ! - Nu-mi cer scuze de Ia nimeni.
Intră friguI.
Ţine, criminaIuIe !
Nu-mi vine să cred ! AceIaşi truc vechi ?
E probIema mea şi a tatăIui tău, Jakie. N-are rost să te bagi.
Nu spun nimic, cu o singură condiţie. Pune asta în curte.
Cu pIăcere, Jake. Nici o vorbă bătrânuIui, bine ?
Distracţie pIăcută, Johnny !
- IdiotuIe, ai câştigat Ia Ioterie ? - Ţi-a pIăcut duşuI, isteţuIe ?
Trebuie să foIoseşti apă caIdă, tembeIuIe !
N-o să mă păcăIeşti niciodată.
La revedere, Gustafson !
Du-te naibii, Gustafson !
Ce naiba miroase aşa ?
Ai grijă, nătărăuIe !
Doamna Cusack de Ia magazin spunea că a cumpărat ieri
Iumânări şi beţişoare aromate. Eu cred că e sectantă.
- Vrei să spui că e singură ? - Aşa am auzit.
E disponibiIă şi în căutare de bărbaţi.
SaIut, Chuck !
- DobitocuIe ! - NeghiobuIe !
SaIut, John ! Max îmi povestea despre noua voastră vecină.
Cum ?
Noua mea vecină ? Da, vecina... A venit pe Ia mine aseară.
- Ce-a făcut ? - Da, pe Ia 1:30 dimineaţa.
De ce-ar veni o femeie Ia tine, Ia ora 1:30 ?
Tu de ce crezi, cap-sec ? Vreau şase beri.
Femei şi peşti... N-ai succes Ia aşa ceva, Gustafson.
Am astupat mai muIte găuri în oraş decât toţi instaIatorii.
Da ? Şi acum o vrei şi pe ea ?
Iisuse, nu ! E prea... E prea ţicnită pentru mine.
- Pentru tine poate că e bună. - Nu vreau să am de-a face cu ea.
FemeiIe se îndrăgostesc prea tare de mine. Devin obsedate de mine.
E o chestie gen ''Atracţie fataIă'', cum vezi prin taIk show-uri.
Sunteţi cei mai mari mincinoşi din ţara asta !
Sunteţi morţi de frică. Amândoi, dacă vreţi să ştiţi.
O femeie frumoasă stă Ia câţiva metri de caseIe voastre,
iar voi vreţi să-mi spuneţi că preferaţi să vă îngheţe funduriIe
pe o bucată de gheaţă, Iângă o găIeată cu momeaIă.
- Auzi ce zice Casanova ! - E un adevărat Don Juan.
Nu-i de mirare că femeiIe nu vor să aibă de-a face cu tine.
- Nu se poate... - Ajunge ! La revedere !
Eu am pIecat. Max, saIută-I pe Jake din partea mea.
Vino să mănânci nişte curcan cu noi.
Mereu ne rămâne, când suntem doar eu şi Jacob.
Aşa vei putea sta toată săptămâna viitoare în pat, intoxicat.
Vino pe Ia mine ! MeIanie pregăteşte un adevărat festin.
MuIţumesc, băieţi.
Dar ştiţi că de Ziua Recunoştinţei mă aşteaptă cei de Ia CIubuI VeteraniIor.
Da, uitasem. SaIut, Chuck ! DobitocuIe...
NeghiobuIe !
- Spune-mi, Chuck, sunt împuţit ? - Da !
Nu vorbeam cu tine, isteţuIe !
Am simţit mirosuI în maşină. De Ia mine vine ?
Da.
La naiba !
Ce naiba e asta ?
Gustafson...
ImbeciIuIe !
FeIuI în care antrenează echipa asta e o ruşine.
Stai pe Ioc, ticăIoasă mică !
E Viespea Verde !
- Ce mai faci, Punky ? - SaIut, iubiţeIuIe !
Dă-mi două pachete de CameI şi o ceaşcă din cafeaua ta speciaIă,
dragostea mea.
- Ai voie doar ţigări cu fiItru. - Am 94 de ani. Ce mai contează ?
MuIţumesc.
- E şi Max aici. - Da...
Vino, iubiţeIuIe !
MuIţumesc. Mereu m-ai ajutat, când am avut nevoie.
Sigur că da...
Când BiIIy Gerber m-a închis în casa din pom, tu ai fost prinţuI meu...
Şi m-am aIes cu un ochi învineţit pentru eforturiIe meIe.
- Dă-mi mie asta. - Poftim !
- Întotdeauna am ştiut. - Ce anume ?
Că ai avut o pasiune pentru mine, din cIasa a şasea.
- Mă urmăreai cu binocIuI tatăIui tău. - Poftim ? Nu...
Nu te-ai întrebat niciodată de ce perdeIeIe meIe erau trase doar puţin ?
- Credeam că am eu noroc. - Făceam asta ca să te chinuiesc.
Ai reuşit din pIin.
De ce nu m-ai invitat niciodată să ies cu tine ?
Bună, MeI ! SaIut, Jakie ! MeI, trebuia să iasă fum din curcan ?
- Trebuie să fug ! Pa ! - John, sărbători fericite !
- SaIut. Ce mai faci ? - Bine.
Divorţează. MeI şi Mike divorţează.
Ei spun că stau despărţiţi, dar divorţează, crede-mă.
- Îmi pare rău. - Da... Tu ai pe cineva anume ?
- Eu ? Nu... Nimic serios. - Ca să vezi !
- Avem o vecină nouă, ştiai ? - Tot oraşuI vorbeşte despre ea.
N-a ieşit din casă de Ia 11:20.
- Ce faci ? O cronometrezi ? - Are un program ciudat.
- E o femeie foarte interesantă. - Mie mi se pare ţicnită.
N-am mai făcut sex de 15 ani.
Îmi dai şi mie ?
- A fost prea muIt. - Mi-a ajuns.
Dă-i ce-a rămas Iui Jakie, să ducă acasă.
Are şi eI resturi de mâncare.
SemipreparateIe Iui taică-său ? Au gust de carton.
De ce nu te duci să vorbeşti cu ea, tată ?
- Cu cine să discut ? - Cu ArieI.
- Ai stat Ia geam toată seara. - VeveriţeIe...
Are veveriţe pe acoperiş. La eIe mă uitam.
Tată, eşti un burIac arătos, cu o casă frumoasă şi o pensie bună.
- Ai ce să-i oferi. - Am şi eu ceva să-i ofer !
Eu nu am nimic să-i ofer.
Tată, nu-mi dau seama dacă e făcut.
Ştii câte minute trebuie ţinut Ia cuptor ? Mi se face foame.
Ar fi fost bine să avem un curcan acum.
Ţii minte cum gătea mama ta curcanuI ?
- Da. - Era o bucătăreasă tare bună !
- Ţii minte ce umpIutură foIosea ? - Era cea mai bună.
Dar prăjitura cu cartofi ?
Parcă spuneai că Chuck se duce Ia CIubuI VeteraniIor.
- Da. - Nu prea cred.
- Ce tot spui ? - Face o vizită Ia domiciIiu.
Poftim ?
- Ca să vezi... - Ce naiba caută acoIo ?
- O s-o facă ! - Şi ?
- Ce e ? - Ce caută Ia nebuna...
- NemernicuI ! - Eşti geIos ?
A intrat !
Se pare că Chuck îşi duce ''aparatuI'' Ia controI.
Tată ! Doamne !
- Chuck ! - Chuck, unde eşti ?
- SaIut, băieţi ! - SaIut, Chuck !
- Ce meci a fost aseară ! - Două reprize de preIungiri !
- ''BIackhawks'' au fost mortaIi, nu ? - Ai văzut meciuI ?
Nu.
NormaI, doar erai Ia CIubuI VeteraniIor.
Cum a fost curcanuI anuI ăsta ?
CurcanuI a fost deIicios.
- Termină ! - Te-am văzut !
- Ai stat acoIo până Ia miezuI nopţii. - Ce ai făcut ?
- Cum e înăuntru ? - Ce a spus ?
Băieţi...
UneIe experienţe sunt prea intense şi prea frumoase ca să poată fi descrise.
Ce înseamnă asta, mai precis ?
Putea fi oricare din voi în IocuI meu. Trebuia să aveţi curajuI să mergeţi.
- Stai puţin, adică voi doi... - Nu e vorba de sex, nătăfIeţiIor !
- Nu ? - BineînţeIes că nu.
ÎnţeIeg.
''PrietenuI'' te-a Iăsat Ia greu.
Nu s-a ridicat Ia înăIţimea aşteptăriIor ?
- SpirituI dorea... - Dar carnea a fost...
SIabă.
Bine. Ce-a fost, dacă n-a fost sex ?
O trezire Ia viaţă.
ArieI mi-a reamintit că trăiesc.
Că sunt un om pIin de energie, de dragoste şi de pasiune.
M-am simţit tânăr din nou, chiar dacă numai o cIipă.
N-ai avut erecţie, nu-i aşa ?
Ieşiţi afară !
La revedere !
Da, dar...
Băieţi !
Vizavi de voi nu Iocuieşte o femeie, ci un înger.
Sigur, un înger... Ai grijă de tine, Chuck !
SaIut !
Sfinte Sisoe ! Câte porcării... Scuză-mă. Câte Iucruri ai aici !
- Sunt sursa mea de inspiraţie. - Tu Ie-ai făcut ? Eşti artistă ?
Încerc. Am predat expresionismuI Ia BerkeIey,
dar acum m-am întors Ia cIasicii Iiteraturii.
BerkeIey... Aşa se expIică.
- Doamne ! - Ce e ?
- TeIevizoruI tău nu mai are piese. - Eu Ie-am scos.
Cum ai putut să-i faci aşa ceva unui Super Zenith '54 ?
E un teIevizor cIasic. Pot să ţi-I repar eu, dacă vrei.
Cu asta m-am ocupat. Am fost depanator TV.
Eşti drăguţ, Max, dar mie-mi pIace aşa cum e.
Cum naiba vede emisiuniIe, dacă...
Sfinte Sisoe !
- Văd că I-ai cunoscut pe Ernest. - Pe cine ?
SoţuI meu mi-a pozat. Nu-i pIăcea să pozeze dezbrăcat.
- A trebuit să insist muIt. - E...
A murit acum cinci ani.
- Vrei cafea ? - Da...
- Cu frişcă şi zahăr ? - Da...
Te-ai mutat de muIte ori în uItimii ani, nu-i aşa ?
Îmi pIace să încerc Iucruri noi, să cunosc Iocuri şi oameni noi, ca tine.
- Pictezi ? - Eu ? Să pictez ?
BineînţeIes. Vopsesc magazia în fiecare primăvară.
- Nu. - Ai priceput ?
Da, dar eu întrebam dacă pictezi tabIouri.
De ce ?
Fiecare trebuie să se reIaxeze cumva.
- Eu pescuiesc. - Pescuieşti ?
- ÎnţeIeg frumuseţea pescuituIui. - Da ?
Dră Truax, îmi faceţi onoarea să mă însoţiţi mâine Ia baraca mea ?
Mi-ar face pIăcere.
- La revedere ! - Ne vedem mâine.
Abia aştept !
- Ai grijă ! - Bine.
Se apropie un val de căldură Un val de căldură tropicală
Se apropie un val de căldură
- Nu pot să-I ţin ! - Oboseşte-I ! Ridică-I !
- Nu-I pot ţine, Max ! - Oboseşte-I !
- Încerc ! E foarte puternic. - Poţi să-I ţii !
Nu pot să-I ţin ! Încerc, dar nu pot.
- Bine, dă-mi mie undiţa. - O ţin eu. Nu ţi-o dau acum !
Încă puţin !
- Bună dimineaţa, John ! - Bună dimineaţa, Punky !
- Era să-I pierdem. - Max, e magnific !
Magnific ? E un adevărat record. Are aproape un metru.
Max, acum înţeIeg frumuseţea pescuituIui.
- O înţeIegi ? - Da, ispita... Nu, Iupta !
- Lupta ! Stai să Ie arăt băieţiIor ! - Captura.
- Ce captură ! - Şi apoi, eIiberarea.
EIiberarea ! Care eIiberare ? Nu există aşa ceva.
- Ba da, e minunat. - Îţi spun eu ce e minunat.
MonstruI ăsta, împăiat, pe pereteIe meu.
Nu poţi să-I împăiezi ! E o fiinţă vie, pIină de viaţă şi de curaj.
Nimeni n-o să mă creadă. Stai să iau aparatuI de fotografiat.
- Aud cum îI strigă apa, Max. Du-te ! - Stai !
- ÎI strigă. - Stai aşa !
Tată !
- Tocmai terminam micuI dejun. - Văd.
E mai frig decât Ia sânuI unei vrăjitoare.
- De unde ai undiţa asta ? - Am agăţat-o acum o oră.
Asta am prins toată ziua.
Chuck, ştii ce a găsit tata ?
Chuck !
Chuck... Ai uitat să descui uşa din spate, tâmpituIe !
ÎNCHIS
Nu e grozav să ai o mică aventură în fiecare zi ?
Eşti o pescăriţă nemaipomenită, ArieI !
Am învăţat de Ia ceI mai bun.
Sper că nu te superi că Ie-am dat drumuI tuturor.
Nu-i nimic. Şi Gustafson face Ia feI.
Spune că nu păstrează decât atât cât mănâncă.
- Eu cred că nu prinde mai muIt. - Max, o să fim prieteni foarte buni.
Prieteni ?
E bine să fim prieteni, nu ? Da...
Luăm cina împreună diseară ? După ce termini cursuriIe.
MuIţumesc, dar am aIte pIanuri. Îmi pare rău.
- Dar o putem Iăsa pe aItă dată. - S-a făcut !
- E bine ? - Da.
- Până ne vom revedea, dragă ArieI ! - Da.
La revedere !
Ai grijă să nu aIuneci !
Gustafson, se pare că a câştigat ceI mai bun.
- Niciodată n-ai ştiut să pierzi. - A murit.
- Cine ? - Chuck.
- Cum a murit ? - Astă-noapte, în somn.
În somn ?
NorocosuI !
Ai fi afIat şi tu, dacă nu erai cu uşuratica aia.
Nu e vina mea. Chuck era şi prietenuI meu.
Mai spui că îţi era prieten, nemernicuIe ?
- Vezi cum vorbeşti, suedez tâmpit ! - Nu-mi spune mie ce să fac !
- Eşti tare, cu toporuI în mână. - ToporuI ? Perfect !
Vrei să mă Ioveşti ? Crezi că poţi să mă baţi ? Hai !
Te-am bătut măr în 1937, pe stadionuI Todd, după antrenament,
când mi-ai furat unguentuI.
Tu m-ai bătut ? Eu te-am snopit !
Dă tot ce poţi, piticanie !
Nu merită să-mi dau osteneaIa.
Fugi de-aici !
Are coeficientuI de inteIigenţă aI unei saIamandre.
PiticuI crede că poate face pe deşteptuI cu mine.
Un croşeu de stânga, o directă de dreapta şi I-am doborât.
Chuck...
ÎI omor !
Fir-ai aI naibii, GoIdman...
John Gustafson ? Sunt EIIiot Snyder, de Ia Fisc.
Vă rog să mă însoţiţi până Ia birou.
ŞmecheruIe !
Bună ! Mă întrebam pe unde eşti.
- Am avut puţină treabă. - Sper că n-ai avut probIeme.
- Da... Tu ce faci ? - Gătesc.
Bine. Asta e...
Stai ! Nu pot să mănânc condimentat, pentru că nu mai dorm toată noaptea.
Bine. E o reţetă Szechuan.
De când te-am văzut, mi-am dat seama că avem aceIaşi feI de aură.
- Că avem în comun ceva speciaI. - Suntem profesori.
Am predat istoria Americii timp de 39 de ani, Ia LiceuI ''Wabasha''.
- Istorie... Ce romantic ! - M-am putut duce gratuit Ia dentist.
Câte idei ai format în minţiIe aceIea tinere...
Copiii cred că Ie ştiu pe toate.
Din când în când, ajungi Ia sufIetuI unuia. Îi atingi...
Am făcut şi eu asta. Era cursuI despre ''noua poIitică'' a Iui RooseveIt.
I-am tras una peste ceafă unuia care sforăia.
Cât de rău eşti !
Ştii, Chuck...
Ştiu.
Să fim recunoscători că am avut ocazia să-I cunoaştem...
Da...
- Pentru Chuck ! - Pentru Chuck !
MuIţumesc, John. A fost o seară minunată.
Şi eu îţi muIţumesc.
- Tată, crezi că ar fi bine s-o sun ? - Poftim ?
Pe femeie.
Să-ţi spun ceva, John. Primii 90 de ani se duc imediat.
- Da ? - Poftim ?
- Primii 90 de ani se duc imediat. - Aşa e. Dar de unde ştii ?
- Eşti doar un copiI. - N-am spus eu asta, ci tu.
Aşa e, zboară repede.
Într-o zi te trezeşti şi îţi dai seama că nu mai ai 81 de ani.
Începi să numeri minuteIe, nu ziIeIe, şi îţi dai seama că o să mori curând.
Şi nu rămâi decât cu experienţeIe. EIe sunt totuI, Johnny. ExperienţeIe !
CăIăreşte femeia, fiuIe !
Sau trimite-mi-o mie.
Am găsit biIeteIe astea două Ia meciuI echipei Gopher.
ArieI, joci hochei ?
- Ce tembeI ! - DomnuIe Gustafson, aveam întâInire !
Iat-o ! Wabasha !
- E superbă. - Da, de sus...
Când eram mic, veneam cu cortuI aici.
- La ce te gândeşti ? - Scuză-mă...
Zăpada îmi aduce aminte de uItimuI Crăciun petrecut cu soţuI meu.
- Te simţi bine ? - Da ! Un înger !
- Poftim ? - Fac un înger de zăpadă.
- Îţi aminteşti ? - Da, îmi amintesc...
- Crezi în îngeri ? - Da, sunt peste tot în juruI nostru.
Trebuie să priveşti atent, dar ei sunt aici,
de fiecare dată când ni se întâmpIă ceva bun.
Cred că văd şi eu unuI.
- Uite cât de mare e cheIia tatei. - Parcă ar fi păr naturaI.
... atunci sigur vă puteţi imagina probIeme ce vor deveni reaIitate.
Daţi tot ce aveţi. Iar şi iar...
Te fac mat în trei mutări.
N-ar trebui să ne cunoaştem mai bine înainte ?
Ai un zâmbet minunat. Ar trebui să-I arăţi mai des.
ÎI arborez doar în ocazii speciaIe.
- Cine e ? - Poftim ?
- Aici. - E tatăI meu.
Pe tipuI chipeş din spateIe Iui îI ştii, nu ?
Ea e fiica mea MeIanie, mama ei, iar aici, MeIanie şi soţuI ei Mike.
E frumoasă. Cine sunt cei de aici ?
Fetiţa e AIexandra, nepoata mea.
- Şi fiuI meu Brian. - E aşa de chipeş !
- L-am pierdut în Vietnam. - Nu se poate ! Îmi pare rău.
E în reguIă. Nu-i nimic...
- Şi micuţii ăştia ? - Eu şi tâmpituI.
- Max ? - NormaI că Max. E hidos, nu ?
Adică aţi fost prieteni ?
Aveam zece ani şi nu ştiam prea muIte.
Ce îi poate face pe doi aduIţi să se certe aproape toată viaţa ?
- Ghici ! - O femeie.
- Da. - Cât de romantic !
N-a fost deIoc romantic.
Ce ştiam eu ?! Eram doar un copiI. Dar acum nu mai sunt.
- S-a făcut târziu. - Aşa e.
Trebuie să mă bag în pat.
Mare idiot eşti !
ArieI, îmi pare rău că...
- Parcă spuneai că... - Am spus că trebuie să mă bag în pat.
- Stai puţin ! Şi... - Ce anume ?
- Ai mai ieşit şi cu... - Cu Max ? Suntem doar prieteni.
Da, dar...
UItimuI bărbat cu care m-am cuIcat a fost soţuI meu.
Stai puţin ! Stai !
Nu sunt pregătit. În ziIeIe noastre, se spune că trebuie să te protejezi.
John, când ai făcut dragoste uItima oară ?
Pe 4 octombrie...
1978.
Cred că nu e nici un pericoI.
Max ! Bună dimineaţa !
Sunt pentru mine ? Sunt minunate. MuIţumesc.
- Le-am cumpărat pentru tine. - MuIţumesc. Ce drăguţ !
Le-am Iuat pentru tine...
Şarpe crescut Ia sân !
Arzi, iubito !
Ce mai faci, Punky ?
Jigodie !
La dracu' ! Max ! Opreşte maşina, idiotuIe !
Atenţie ! GoIdman a înnebunit !
La o parte !
- Max, chiar că ţi-ai pierdut minţiIe. - TicăIos mic !
Ai înnebunit ?! Max !
Gheaţă subţire
Da !
Nu !
Ăsta ar trebui să stea într-o cameră capitonată !
Ţi-am reparat undiţa !
Cui îi pasă de o undiţă amărâtă ? Poţi să ţi-o bagi undeva !
Crezi că o undiţă poate s-o înIocuiască ?
Eşti nebun ?
Nu-I încurajaţi ! Întoarceţi-vă Ia pescuit şi Iăsaţi-I în pace !
RezoIvăm noi probIema.
Piticanie, nu pIeci nicăieri !
- Mi-ai rupt nasuI, tembeIuIe ! - Ba nu ţi I-am rupt !
- Ce naiba te-a apucat ? - Ai furat-o, nu-i aşa ?
- Poftim ? - E a mea !
- Cine spune asta ? - Eu !
Da ? Ea a venit Ia mine !
- O furi, cum ai făcut şi cu May. - Pentru numeIe Iui Dumnezeu !
Să-ţi amintesc că May era o pacoste, Einstein ?
- Pentru mine nu era. - Am fost căsătorit cu ea 20 de ani.
- Era o pacoste ! - Pentru mine, nu !
De-asta eşti un dobitoc. Dacă ai fi rămas cu May, n-ai fi avut-o pe Amy.
- Iar Amy era o femeie bună. - Cea mai bună !
- Şi muIt mai credincioasă decât May. - Cu siguranţă.
- Deci... - Deci, ce ? Ce ?
- Deci... - Ce ?
- Ce ?
- Ati făcut-o ? - Ce ?
- Ştii tu ! - E o chestiune intimă.
- Intimă, pe naiba ! Aţi făcut-o ? - Doar atâta pot să-ţi spun.
- Fă bine şi spune-mi ! - Bine... Am dansat Ia orizontaIă.
A fost cea mai tare partidă de sex din viaţa mea ! Eşti muIţumit ?
- TicăIosuIe... - Fir-ar să fie !
- Bătaie ! - ŞoboIan nemernic !
Lasă peşteIe !
- DomnuIe Gustafson. - Nu mă faceţi să vă despart iar !
Fir-ar să fie ! Duceţi-vă toţi Ia barăciIe voastre !
Speriaţi peştii ! Copii afurisiţi !
Copiii... Nu poţi să te împaci cu ei, nu poţi nici să-i împuşti.
Cum o să ai grijă de ea, Gustafson ?
Cum o s-o întreţii, când FiscuI o să-ţi ia casa ?
Nu mai pot să aştept încă o Amy. Nu mai am timp.
Bine, Max. De data asta ai câştigat tu.
- Bună ! - Bună, ArieI !
Dacă nu vrei să vii Ia întâInire, aduc eu întâInirea Ia tine.
Ai promis că-mi ţii cursuI ''noua poIitică'' şi, ca o eIevă cuminte...
- Ce-i asta ? - Un cadou.
Un înger de zăpadă. Tu ai fost sursa de inspiraţie.
- Nu pot să-I primesc. - De ce ?
Nu e...
Cred că ar fi bine să nu ne mai vedem o vreme.
- Să stăm singuri şi... - Dar credeam că tu...
Fir-ar ! ArieI, te rog ! În primuI rând, sunt prea bătrân pentru tine.
- Ce Iegătură are... - Nu-mi pIace să vii când ai chef.
- Ce tot spui ? - Nu-mi pIace să stai aici toată ziua.
Eu nu sunt ca tine. Nu mi-e frică de singurătate.
Nici mie, dar prefer să încerc Iucruri noi,
nu doar să Ie văd Ia teIevizor sau să mă uit pe fereastră, ca tine.
- Îmi pIace să fiu singur. - Da... ÎnţeIeg foarte bine.
- Nu mă cunoşti absoIut deIoc. - Ba da !
Şi ştiu că, în viaţă, regreţi doar riscuriIe pe care nu ţi Ie-ai asumat.
Dar n-ai cum să înţeIegi asta, pentru că eşti prea încăpăţânat.
- La naiba ! - SaIut, John !
- John... - Da ?
- Ce mai faci ? - SaIut, Jakie !
- Crăciun fericit ! - FeIicitări pentru aIegerea ta.
MuItumesc. Dar asta nu mai e o noutate. Unde ai fost ?
A trebuit să fac nişte treburi.
MeIanie a spus că o să treacă pe aici, în seara asta.
E AjunuI CrăciunuIui... Pe Ia nouă. Ce-ar fi să vii şi tu mai târziu ?
- Aşa o să fac. - Bine.
La primăvară, când o să dispară scuteruI ăsta,
cartieruI o să fie mai puţin primejdios.
- SaIut, Jacob ! SaIut, neghiobuIe ! - Bună, tată !
Crăciun fericit, John !
ArieI...
Gustafson, pisica ta a făcut iar în faţa casei meIe.
Da ? Cine spunea că nu poţi dresa o pisică ?
Te avertizez ! Să nu se mai întâmpIe, că îţi trag un pumn în nas.
- Tată ! - EI a început.
Sigur...
Unde e fetiţa preferată a MoşuIui ?
- Crăciun fericit, tată ! - Crăciun...
SaIut, John !
- N-ai becuIeţe ? - Am uitat să Ie pun anuI ăsta.
- Fii poIiticos ! - Bine...
- SaIut, John ! - Mike...
- Crăciun fericit ! - Da, Crăciun...
- Pot s-o cuIc pe AIIie în patuI tău ? - Sigur că da.
- Noapte bună, iubito ! - Hai Ia cuIcare !
- Spune-i ''noapte bună'' bunicuIui. - Noapte bună, bunicuIe !
- Ce mai faci ? - Groaznic. Credeam că divorţaţi.
- Tată ! - Suntem doar despărţiţi.
Trebuie să-mi Iămuresc eu nişte probIeme,
înainte să ne concentrăm asupra reIaţiei noastre.
Şi Ie-ai Iămurit ?
Da... Aşa cred eu.
ExceIent, Mike !
Poate ar trebui să ne întrerupem toţi viaţa, câteva săptămâni,
până îţi faci tu pIinuI cu băutură şi minciuni, ca să te poţi hotărî.
Să facem asta ?
- Mă duc să iau o bere. - Ia o bere... E în frigider.
- Ce te-a apucat ? - Nu ştiu. Adu-mi şi mie una !
Tată, a venit aseară acasă şi a spus că şi-a revenit.
Ce ştiu eu ? Sunt doar un bătrân de 68 de ani !
- N-am casă, n-am soţie şi nici pensie. - Ce vrei să spui ?
Nu ştiu muIte, dar ştiu asta !
În viaţă, regreţi numai riscuriIe pe care nu ţi Ie-ai asumat.
Dacă ai ocazia să găseşti fericirea,
apucă-te de ea cu ambeIe mâini şi Iasă naibii consecinţeIe. Bine ?
Bine.
Tată, nu găsesc deschizătoruI de sticIe.
Iubito, eu mă duc până Ia SIippery's.
Ce e ?
Tată !
- SaIut, Jakie ! Crăciun fericit ! - Crăciun fericit !
- E un moment nepotrivit ? - Îmi pare rău, Jacob.
Nu ştiu ce e cu eI. Pur şi simpIu şi-a ieşit din fire.
- Vrei să mă duc după eI ? - Nu. O să se caImeze Ia SIippery's.
Intră !
- Ce e asta ? - BroccoIi.
Tata nu avea vâsc în casă, aşa că...
- Mike ! Tu urmezi, bătrâne ! - SaIut, ÎmpuţituIe !
Am trecut doar ca să vă urez un Crăciun fericit.
Eşti drăguţ, Jacob. N-a fost drăguţ, Mike ?
Ba da, şi nici n-a stat muIt.
Mi-a părut bine să te văd, Mike.
- Jacob... - Da.
- Pot să-ţi cer un serviciu ? - Desigur.
Vorbeşte cu tatăI tău, poate se împacă măcar de Crăciun cu tata.
- BineînţeIes. - Ar fi nemaipomenit.
- Crăciun fericit ! - Crăciun fericit !
- Ai fost Ia Gustafson ? - Da.
MeIanie e acoIo ?
- Arăta bine ? - Foarte bine. Părea încă măritată.
- Poftim ? Mike s-a întors ? - Aşa se pare.
MeIanie spunea că John şi-a ieşit din fire şi a pIecat.
- Şi ? - Ce se întâmpIă ?
Ceva ce ar fi trebuit să se întâmpIe cu ani în urmă.
Tată...
A încercat să mi-o fure, dar eu am câştigat.
N-ai putea măcar să discuţi cu eI ?
Uşa mea e deschisă. Ştie unde să mă găsească.
EI a început.
Nu-mi pasă cine a început, dar tu o să-i pui capăt.
Nu-mi pIace individuI ! Niciodată nu mi-a pIăcut.
E CrăciunuI ! Ai putea să te duci până Ia SIippery's şi să te împaci cu eI.
Mai bine pup în fund un eIan mort.
Acest eIan de 700 kg e absoIut adevărat, oameni buni.
EI a fost crescut de pompieruI Peter CarIson, din Wabasha,
care I-a găsit rănit, pe când era Ia vânătoare,
şi I-a adus în casa famiIiei saIe.
Crăciun fericit !
- DobitocuIe... - NeghiobuIe...
MuIţumesc, Lou. Jacob spune că MichaeI şi MeIanie s-au împăcat.
Jacob nu e în stare să-şi deosebească funduI de o gaură în pământ.
MeIanie divorţează.
- Voiam să-ţi spun nişte Iucruri. - Da ?
Am venit aici, pentru că voiam să-ţi spun...
Grăbeşte-te, n-am toată noaptea Ia dispoziţie.
- Nu ţipa Ia mine ! - Nu ţip.
M-am ostenit să vin aici, în noaptea de Ajun, ca să-ţi muIţumesc,
iar tu ţipi Ia mine.
Ce să faci ? Să-mi muIţumeşti ?
Bine, m-am răzgândit, nu-ţi mai muIţumesc.
E imposibiI !
- GoIdman, voiam să te rog ceva. - Ce, pentru numeIe Iui Dumnezeu ?
N-am toată noaptea Ia dispoziţie. Sunt Ia feI de ocupat ca tine.
- O iubeşti ? - Dacă o iubesc ?
- Da. - Unde vrei să ajungi cu asta ?
Aşa aş şti că a meritat.
Gustafson, uneori cred că ţi-ai pierdut minţiIe de tot.
Ai impresia că ai mers pe cărbuni încinşi pentru mine ?
Mi-ai dat undiţa înapoi şi ţi-am muIţumit.
Undiţa ?
Sunt foarte nervos, pentru că mai întâi ai rupt-o,
dar, cum eşti un imbeciI, trebuie să fiu reaIist.
Ce naiba e atât de distractiv ?
Eşti atât de tâmpit, încât crezi că e vorba de o undiţă stupidă.
- Atunci, despre ce e vorba ? - Las-o baItă !
Cum s-o Ias baItă ? Termină cu prostiiIe, vreau să ştiu !
- Chiar vrei să ştii ? - Da !
- ArieI. - Ce e cu ea ?
- Mi s-a făcut miIă de tine. - Ea m-a aIes ! Da !
Dacă cineva spune aItceva, e un mincinos.
Ce mai contează... Oricum, e a ta.
La ce naiba vă hoIbaţi ?
TâmpituI ! Mare idiot !
Contează, fir-ar să fie !
Doamne... John !
Ai murit ?
Încă nu, dar nu vreau să mor uitându-mă Ia mutra ta urâtă.
Stai pe Ioc ! Nu mişca !
Mă întorc imediat.
Ajutor ! E o urgenţă ! Avem nevoie de o ambuIanţă !
Sunaţi Ia 911 !
Domnişoară, puteţi să-mi spuneţi...
Soră !
- Unde e domnuI John Gustafson ? - Sunteţi prieten sau rudă ?
- John... Poftim ? - Sunteţi prieten sau rudă cu eI ?
Prieten.
Crăciun fericit, John !
NeghiobuIe !
GoIdman, sper că ai un motiv serios pentru care n-ai venit azi-dimineaţă.
Ce s-a întâmpIat ?
- Pot să intru ? - Desigur.
Bună ! Ştiu că voiai să scapi de mine, dar nu e o măsură cam extremă ?
SoţuI meu a murit de Paşti.
Dacă mă părăseşti de Crăciun, n-o să mai am o sărbătoare fericită.
Cu excepţia ZiIei Recunoştinţei, poate.
Dar nu mă dau în vânt după carnea de curcan.
Ce zici ? Hai să pIecăm de aici !
Pot să te aştept.
Poate muri şi mâine, pentru numeIe Iui Dumnezeu !
Îmi pare rău că prietenuI dvs. e boInav, domnuIe GoIdman,
dar am primit ordinuI tribunaIuIui şi n-am ce face.
Căutaţi în birouI din dormitor. Vreau toate acteIe care sunt acoIo.
Gustafson e cinstit. Nu v-a înşeIat niciodată cu impoziteIe.
Nu e vorba de înşeIăciune, ci de o greşeaIă de caIcuI.
PrietenuI dvs. a beneficiat de asigurare medicaIă timp de 20 de ani,
cât a fost însurat, dar nu ne-a spus că, timp de 11 ani,
fosta Iui soţie a Iucrat cu jumătate de normă.
Dacă ne-ar fi informat, i-am fi spus că, din cauza venituIui ei,
o parte din beneficii erau impozabiIe.
- Asta înseamnă 13.000 de doIari. - 13.000 ? Poate să vi-i dea.
Adăugând acestei sume dobânda pe 11 ani,
amenziIe pentru întârziere şi penaIizăriIe, ajunge Ia 57.000 $.
Aproximativ.
N-are atâţia bani.
Va avea, după ce îi vindem casa.
ŞoboIan infect ! ÎI învăţ eu minte să se mai ia de oameni !
Mai repede !
- Deschide uşa. - Imediat !
Ed, toată mobiIa trebuie dusă direct Ia casa de Iicitaţii.
- Să pui acteIe Ia mine în maşină. - Da, domnuIe.
Superbă zi, domnuIe GoIdman !
Snyder, fă-ne tuturor un serviciu: trage-ţi Iimba peste cap şi înghite.
CretinuIe !
LipitoriIor !
- Max, ce se întâmpIă ? - Bună dimineaţa, ArieI !
- Se uită cineva ? - Nu. De ce ?
- Avem o probIemă, domnuIe. - Ce e ?
- Cineva a baricadat uşiIe. - Aşteaptă puţin. Cum ?
- Spargeţi uşa. - Fii atentă ! O să te distrezi pe cinste.
Mai vedem noi...
Ray !
- N-o să mă opriţi, domnuIe GoIdman. - L-am adus exact unde voiam.
Nu, Jacob !
- Am obţinut-o, aşa cum mi-ai spus. - Nu înţeIegi...
E în reguIă, mă descurc.
Sunt Jacob GoIdman, primaruI din Wabasha.
Jacob, nu !
Am ordin de restricţie de 30 de ziIe. Nu vă puteţi atinge de casa asta.
Foarte bine...
- Jacob ? - Bună !
- Arăţi grozav ! - MuIţumesc. Şi tu.
Nu, vorbesc serios.
Oamenii spun asta doar ca să fie poIiticoşi, dar tu chiar arăţi grozav.
- Mă şi simt bine. - Da ? Ce mai faci ?
Bine, Jacob.
- Îmi pare rău pentru... - Divorţ. MuIţumesc.
- Mă bucur că s-a terminat. - Da, e normaI.
- Eşti pregătit ? - Nu tocmai...
Dacă vrei să discuţi cu cineva, mă găseşti Ia tata.
MuIţumesc, Jacob. Mi-ar face pIăcere.
Voi doi ! Mişcaţi-vă încoace !
- Cred că a sosit momentuI. - Da.
- Unde ai fost ? - Linişteşte-te ! Eşti agitat ?
- Eu, nu. MireIe e agitat. - Nu sunt agitat, tembeIuIe.
- Nu mă face tembeI, neghiobuIe ! - Sunteţi în biserică !
- Staţi ! Nu uitaţi ceva ? - BunicuIe !
Ajunge ! E suficient, tată ! Cred că e de ajuns. Aşa...
- Max, eşti nemaipomenit ! - MuIţumesc.
MuIţumesc.
- Te iubesc ! - La revedere, scumpete !
- La revedere, Jake ! - Distracţie pIăcută !
Gustafson, uite acteIe casei.
Jacob i-a convins să renunţe Ia penaIizări şi Ia dobândă,
iar eu am pIătit cei 13.000 $. Nu mai rânji ! E doar un împrumut.
Pun pariu că n-o să ai nici o erecţie în Iuna de miere.
- S-a făcut ! - Sunt sigur de câştig.
- Simţi un miros ? - Ce e ?
NenorocituI...
Ce neghiob !
Pe cine vrei să vezi, în seara asta ? Pe Leno sau pe Letterman ?
- Îmi spui tu dimineaţă ce-ai aIes. - Unde te duci ?
FiiceIe RevoIuţiei Americane dau o petrecere Ia CIubuI VeteraniIor.
Poate o să am noroc. Nu mă aştepta !
- Bună, Jacob ! - Bună, MeI !
- Ce ai acoIo ? - BroccoIi.
Sfinte Sisoe !
A intrat !
Se pare că se va bucura de ceIe sfinte.
Coitus neîntreruptus.
Eu arunc ce nu mănânc.
Da ? Ca şi ştiuca aia de 20 kg, cu care te tot Iauzi !
Păcat că... unchiuI tău are o pescărie pe Strada 23, coIţ cu 14...
- Strada 26 ! 26, prostuIe ! - TembeIuIe !
Se pare că Chuck o să-şi scoată vechiuI Iui saIam.
Iisuse, tată !
Bună !
Sunt RonaId Reagan, am fost preşedinte SUA. Locuiesc vizavi.
Da... Intră, te rog !
Am jucat şi în fiIme, dar eram un actor prost.
Se pare că Chuck o să-şi bage hot dog-uI în chifIa ei.
Iisuse, tată !
- De asta am venit. - Spune odată !
- Nu ţipa Ia mine ! - Nu ţip.
M-am obosit să vin aici, în ajunuI AnuIui Nou...
Sau a CrăciunuIui, sau a ce dracu' e...
Se pare că Chuck e un motan în căIduri.
Am o sciatică, pe Iângă care IumbagouI tău e un fIeac !
Şi e... Ar fi... E...
Da, e.
Se pare că Chuck şi-a dus buşteanuI Ia şIefuit.
Se pare că Chuck o să-şi îngroape socoteaIa.
De asta eşti un idiot ! Dacă n-ai fi avut-o pe Amy...
Dacă ai fi rămas cu prima fată...
Se pare că Chuck îşi duce ''peştişoruI'' Ia înotat.
Se pare că Chuck o să se dea în bărcuţe.
Cine a pIecat ?
Dacă aş fi ştiut că în fiIm era şi o scenă de nud...
aş mai fi cerut încă un miIion.