Decembrie, 1923
Oraşul Odate, Prefectura Akita
Sunt Kakita, de la secţia de inginerie agricolă.
E aşa furtună...
Ce se mai întâmplă ?
Probabil va dura până dimineaţă.
Să mergem să vedem.
Nu s-au născut încă, nu ?
- Mulţumesc. - Faceţi-vă confortabil.
Masculul a fost de rasă pură, din Onoda Goroyaemon.
O să fie un cuib frumos.
Dr. Mase, inginerul nostru şef, a fost rugat de şeful său,
profesorul Ueno Hidejiro din Tokyo,
să-i găsească un pui de Akita.
Când s-a născut Aka,
aici a fost o furtună de zăpadă de 3 zile şi 3 nopţi.
Am crezut că o să se prăbuşească casa.
Acum s-au născut.
** CĂLĂTORIA LUI HACHI-KO **
Când ai strigat, deodată, "S-au născut !",
am crezut că ţi-a născut nevasta.
Am deja cinci copii,
nu m-aş descurca cu încă unul.
Aici e casa.
Profesorul Ueno e unul dintre inginerii agricoli
renumiţi în ţară.
Îi plac foarte mult câinii.
Când l-am vizitat anul trecut, tocmai îi murise câinele.
O femelă de Akita, nu era rasă pură.
Vă rog, intraţi !
A spus că îşi doreşte un câine de rasă pură, data viitoare.
Va fi foarte încântat.
O să-l sun chiar acum.
Pot să folosesc telefonul.
Veniţi aici.
Aş dori să vorbesc la Tokyo.
Tokyo, Aoyma... numărul este 27000.
Vin imediat !
Şi fiica lui e iubitoare de câini.
E un oarecare Mase, de la prefectura Ahita.
Alo, aici Chizuko.
Părinţii sunt plecaţi la Hakone, la Izvoarele fierbinţi,
merg acolo în fiecare an.
Sunt încântat să primesc mesajul.
Da ?!
Un câine ?
Un câine Akita ?
O să ni-l daţi nouă ?
Este minunat !
S-a născut azi de dimineaţă.
Un căţel care arată minunat.
Azi e 16 decembrie,
aşa că după Anul Nou...
Da, o să-l sun pe tata imediat.
Vă mulţumesc foarte mult !
O să primim un căţel de Akita !
Încă un câine, iar ?
Ce vrei să spui cu acest "iar" ?
E de rasă pură Akita !
Trebuie să-l sun pe tata. Care e numărul din Hakone ?
Priveşte, o broască care cântă.
Bine ai venit înapoi.
E fiica dvs, care vă caută.
Chiar ea e ?
Să transfer convorbirea la dvs în cameră ?
Mulţumesc.
Cineva de la oficiul Akita, oare cum îl cheamă ?
Mase.
Da, chiar aşa ! Mase a sunat şi a spus că
s-a născut un pui frumos de Akita azi de dimineaţă.
A spus că tu ai cerut un pui...
Nu e chiar aşa...
Dar, Mase a fost aici când a murit Gonsuke...
A spus atunci că îmi trimite un Akita.
L-am rugat doar să ne ţină minte cu drag,
dar fără câini.
Da, într-adevăr, a fost trist când a murit Gonsuke.
Chiar şi tu ai pâns.
Să nu mai luăm alt câine.
E prea târziu să-l refuzăm acum.
Dl. Mase chiar vrea să-l avem noi.
Dacă nu-l vrei, atunci o să am eu grijă de el.
Mi-am dorit întotdeauna un câine de rasă pură Akita.
Ea spune asta, dar eu sunt acela ce trebuie să aibă grijă.
Chiar şi atunci când a găsit-o pe Gonsuke la staţia de metrou,
tot eu a trebuit să fac totul !
Şi, de altfel, urăsc câinii !
Urăsc câinii şi pisicile !
Atunci când a murit Gonsuke, ai promis că
nu o să mai avem câini.
Dar Chizuko insistă...
Ei bine, mă opun.
De data asta e de rasă pură.
Rasă pură sau mixtă,
nu vreau să mai retrăiesc tristeţea aceea din nou.
Chizuko a spus că o să aibă ea grijă de asta.
Priveşte puţin, ninge.
Să fii sănătos acum.
Sper că sunt ca el.
Ai grijă.
- Plec pe afară. - Nu uita să iei câinele.
- Eu iau câinele ? - Da.
Ce se întâmplă ?
Am vrut să merg cu tine la staţie,
dar mi-am schimbat gândul acum o oră,
mă duc la concertul din parcul Hiblya.
Vă rog să mă scuzaţi !
E Tsumoru !
Vin imediat înapoi.
Eu...
Mă scuzaţi !
Aceasta e ideea.
Tot timpul e aşa de nehotărâtă...
Kiku !
Nu e aici.
Unde e el ? E urgent.
Vai ! Scuzaţi-mă !
Hei, poţi fi atent să nu-l spargi ?
Sunt chiar aici.
Kiku...
Ce-i aşa mare grabă ?
Ajunge un căţel la ora 15:00. La Staţia Shibuya.
Încă unul, în afară de Gonsuke ?
Gonsuke a murit anul trecut.
Da, a murit ?
Da, ai dreptate. Eu am dus-o la crematoriu.
Dacă e din rasa Akita, trebuie să fie de rasă, Akita,
cu o codiţă ce se răsuceşte drept...
Îmi pare rău că vă întrerup...
Sunt împotriva faptului de a avea un câine,
dar d-na Chizuko îi adoră.
Persoanele care iubesc animalele sunt amabile.
Tu urăşti câinii pentru că e tot timpul
îndatorirea ta să cureţi cuşca lor.
D-na Chizuko e aşa rea...
Ar fi trebuit să vină la staţie cu mine,
dar şi-a schimbat gândul şi merge la concert.
Tipul ăla... logodnicul ei a venit şi...
Perfect normal ! Şi-a preferat logodnicul, unui câine.
Vii la staţie cu mine ?
Du-te singur !
Îmi e frică de câini.
Fata aia pe care o ai ar trebui să sperie mai mult câinii.
Cred că şi ţie ţi-e frică de câini.
Las-o baltă ! Un câine e mai bun decât o pisică.
Hrăneşte un câine trei zile şi-ţi va fi loial o viaţă.
Dar poţi hrăni o pisică trei ani,
şi aceasta nu va dori să vină !
Saichi, hai să mergem !
Da, avem o cutie... de unde aţi primit-o ?
Odate.
E din Odate. Un câine.
Câinele ?
Uite unde eşti.
Recipisa dvs !?
Nu o am cu mine.
Uite ! E de la Ueno Hidejiro.
Nu-l cunoaşteţi pe profesorul Ueno ?
Îl cunosc, dar...
Ei, ar trebui ! E un inginer agricol faimos.
Kiku, am recipisa.
Nici o problemă.
Mă recunoşti ?
Nu.
Ce fel de funcţionar eşti tu ?
Kiku din Inarizaka e frumoasă, cunoscută de toţi.
Ţine minte asta, cap pătrat !
- Mai ai nevoie de recipisă ? - Da.
Ai capul plin de figuri ! Ca un peron de trenuri.
Lasă că şeful tău o va face...
De ce nu ai spus asta de la început ?
Este mort.
Hei ! Compania de transport o să plătească pentru asta.
Ce s-a mai întâmplat ?
Câinele trimis din rasa Akita a murit.
Compania de cale ferată e de vină.
Chiar a murit ?
Nu o să recepţionez un câine mort.
Când sunt transportate animale vii, compania de cale ferată
nu e responsabilă de moartea lor, că mor sau trăiesc.
Bine ai venit !
Ce se întâmplă cu acel câine ?
Sailichi s-a dus să-l ia.
Nu s-a dus Chizuko ?
A plecat la concert cu Morlyama.
Aşa un semn rău la început de an...
Alte funerarii de câine.
Se întâmplă. După ce scuturi un căţel 2 zile pe tren...
Mulţumesc, Kiku.
Hei, profesore...
Căţelul a murit.
Cum e, căţeluşule ?
Hai, bea nişte lapte.
Săracul de tine...
Cred că acea călătorie a fost prea lungă.
Iată de ce sunt împotrivă...
E mort, profesore...
Este viu !
Acum bea lapte !
Sunt acasă !
Ai venit acasă ?
Căţeluşul e aici ?
Căţelul e aici.
- Te-ai întors ? - Am ajuns înapoi.
A ajuns şi căţelul ?
Bun venit acasă la tine !
Mă duc să văd...
Bun venit !
Ai călătorit aşa de mult.
Băiat bun !
Tată !
O să fii resopnsabil pentru căţel.
Nu e vorba despre căţel.
Despre ce e vorba ?
Despre Tsumoru...
Am auzit că ai fost la concert cu el azi,
avea ceva de vorbit cu tine.
Ştiu ce vrea.
Vrea să mai am şi alţi prieteni în liceu.
Nu cred în admiterea cu pile.
Nu e vorba despre asta.
Atunci despre ce ?
Sunt liber duminica asta.
Trebuie să fie în noaptea asta.
În noaptea asta ?
Da.
Foarte bine.
Unde este ?
Afară.
Afară ?
El aşteaptă afară.
Ce nepoliticos...
De ce nu ne-ai spus ?
Să-l chem ?
Desigur.
Te rog, stai jos.
Oare ai mâncat ?
Oricum, nu vrea.
De ce nu ai venit cu el înăuntru ?
Îi era foarte teamă de voi.
Da ?
Da.
Adu-l aici.
Da.
Vă ascult.
Deci, prea bine...
Da ?
Chizuko e însărcinată...
Şi eu sunt reponsabil de asta,
sunteţi supăraţi ?
Acum, că i-am ascultat pe aceşti copii,
mi-a scăzut tensiunea.
Aşa că...
Vreau să o cer în căsătorie.
Înţeleg. Mulţumesc.
În aceste circumstanţe, cred că cel mai bine
e ca această ceremonie să aibă loc imediat.
Vă urez o zi bună !
Ce mai face câinele ?
Arăţi tare sănătos.
Nu ai încă un nume.
Nu mai alege iar un nume ca al lui Gonsuke.
Nu poţi trăi fără să-ţi dăm un nume...
Să vedem, ai picioarele bine înfipte,
ca şi caracterele pentru cifra 8.
Te vom numi Hachi, ca pe cifra opt.
Îţi place Hachi ?
Tocmai am primit un câine Akita. Vrei să-l aduci înăuntru ?
Nu de către mine.
Eşti născut în anul maimuţei ?
Nu, în al taurului.
Un fost student, ce lucrează acum la prefectura Akita,
mi l-a trimis.
Fata mea ar fi vrut să-l păstreze,
dar se va căsători în curând.
E unica fiică, nu-i aşa ?
Da.
Am sperat să-mi adopt ginerele,
dar şi el e unicul fiu,
aşa că nu e posibil.
Se vor căsători, puţin cam în grabă,
pe 29 a acestei luni.
Ne veţi onora cu participarea dvs ?
Bineînţeles.
Vă rugăm şi pe dumneavoastră...
... Ueno Chizuko.
Îl iei pe acest bărbat
să fie soţul tău prin lege ?
Să-l ai şi să-l ţii...
Să iubeşti şi să preţuieşti...
Să-l onorezi şi să-l asculţi...
La bine şi la rău, până moartea vă va despărţi ?
Da.
Chizuko nu a vărsat o lacrimă.
Am remarcat că aveai ochii înlăcrimaţi uşor
când ţi-a spus "Adio" din fereastră trenului.
Dintr-o dată m-a lovit tristeţea
că fetiţa mea era luată şi dusă departe.
Deci erau lacrimi amare de tristeţe ?
Lacrimi amare, de bucurie, de tristeţe, toate odată.
Cred că s-au cazat la hotel deja.
E luna lor de miere.
Ar fi vrut să meargă mai departe decât la Atami,
dar Tsumoru a vrut să economisească bani.
Pentru vârsta lui e foarte zgârcit.
Dar gândindu-mă că e deja însărcinată...
Ar fi rămas însărcinată mai devreme sau mai târziu,
acum a fost mai devreme.
Am fost destul de şocat de toată treaba asta.
Ceea ce m-a uimit a fost modul în care a spus:
"Nu iau câinele".
Atât de ferm, chiar faţă de Morlyama,
când şi-a oferit toată inima ei lui Morlyama.
Nu puteam decât să mă holbez la ea.
Şi el rămăsese fără cuvinte, cred că a funcţionat ce a spus.
Chizuko a spus doar ce avea pe inimă.
Oare să fie aşa ?
Bineînţeles.
Acum ce o să faci cu Hachi ?
Chizuko m-a rugat să am grijă de el.
Sunt împotriva acestui lucru.
Eşti destul de insistent.
Nici eu nu vreau să împart cu cineva iubirea.
De trei ori şi latri.
De trei ori.
Şi latri.
Câine prostuţ !
Ogata !
Nu mai zgândări câinele.
E doar un căţeluş. Nu ştie nici un truc încă.
De-altfel, nu ţin câini; ei pot face ce trucuri vor.
Pune-te în locul câinelui !
Lui Hachi îi e foame. Grăbeşte-te şi dă-i de mâncare !
Ai mâncat deja, nu-i aşa ?
Îţi urez călătorie plăcută !
Ai grijă de Hachi cât timp sunt plecat.
Cât timp o să fii plecat ?
Acum se cultivă o nouă suprafaţă,
aşa că vreau să văd progresele. Vor fi 4-5 zile.
Aşa cum oamenii au drepturi, şi câinii au drepturile lor.
Eu voi respecta drepturile lui Hachi.
Chiar dacă o să-l dăm altcuiva,
trebuie să-i respectăm drepturile, cât stă aici.
Serviţi puţin ceai, domnule.
Hachi !
Nu ! Hachi ! Nu e voie !
Sailichi !
Vai, săracele mele flori !
Hachi, dacă vrei ca drepturile să-ţi fie respectate,
nu mai fi aşa o pacoste la casa omului !
Copiii au un exces de energie.
Nu pot să stea locului.
Cât are micuţul ?
Trei luni.
Imaginează-ţi, să devină tată la vârsta lui !
Îmi pare rău !
Ce mai face Hachi ?
Se simte foarte bine.
Bună, Hachi !
Am auzit că ai distrus grădina stăpânei tale.
Bine ai venit acasă.
Cred că Hachi a mai crescut.
Ai fost plecat doar cinci zile...
Văd semne de inteligenţă în ochii ăştia ai tăi, Hachi.
Mă înţelegi ce spun ?
Ce o să facem cu el ?
E mai bine să-l dăm acum, când e mic.
E bine, Hachi ?
Vrei să fii câinele nostru ?
Vrei să rămâi aici ?
Prea bine. Nu o să te dau nimănui.
E o zi frumoasă, nu-i aşa ?
Aşa un câine drăguţ !
Du-te, Hachi.
Bună ziua.
Nu-i aşa că e formidabil ?
Creşte atât de repede...
Vă urez o zi bună.
Mulţumesc, Hachi.
Acum du-te acasă.
Hachi !
Sper că nu ai mestecat iarba.
Vrei să mergi după-amiază din nou la gară ?
Dumnezeule, ce drăguţ este !
Dragule, uită-te acolo.
Băiat bun.
Nu-i aşa că m-ai aşteptat ?
E un căţel grozav.
Asta nu e aşa de bine.
Nu pare că se va opri.
Mă întreb dacă câinele e aici ?
El aşteaptă.
Mulţumesc.
Bravo, Hachi !
Mulţumesc că ai venit, Hachi, chiar dacă ninge.
Tată, "La Mulţi Ani !".
La mulţi ani.
Vă urez asemenea.
Nu-i aşa că a crescut mare ?
Aici e bunicul tău !
E în regulă să-l aduci aici pe vremea asta rece ?
Asta am spus şi eu.
Vino înnăuntru, Chizuko.
Nu-i aşa că Hachi a crescut foarte mult ?
Prinderea puricilor ţi se potriveşte, tată !
Acesta e numărul 33.
Lasă-mă să-l duc eu.
Toru a devenit aşa de greu...
Încă nu vorbeşte.
Sigur că nu, are doar trei luni.
Profesorul e acolo încă de dimineaţă ?
Pentru el e ca un proiect de cercetare.
Aşa este el.
Când începe ceva, nu se mai poate opri.
Cred că tata îl iubeşte pe Hachi mai mult decât pe propriul nepot.
Nu fi prostuţă !
Am auzit că Hachi merge la gară cu el zilnic.
Da.
Şi la apusul soarelui merge să-l întâmpine.
Hachi nu are ceas, dar ştie cât e ora.
Mergi la culcare.
Somn uşor.
Ce zici, jucăm cărţi ?
Cărţi, nu prea.
Stai liniştită, pregăteşte baia pentru mine.
Cum e apa ?
Foarte bună, mulţumesc.
Sunt absolut uimită:
face baie cu Hachi tot timpul ?
Întotdeauna, după ce a prins purecii.
Mai bine ai fi atentă, mamă,
căci Hachi va acapara iubirea lui tata, total.
Scuzaţi-mă.
Eşti bun la asta.
Nu vrei să ni te alături ?
Nu, mulţumesc.
Hachi poate răci, aşa că închide fereastra.
Eşti foarte ud !
Acum e în regulă !
Nici nu am văzut că vine furtuna.
O să te încălzesc imediat.
Aşteaptă o clipă.
Vino aici, unde e cald.
Aşteaptă aici.
Dragule...
Hachi, eşti bine ?
Ce s-a întâmplat ?
Asta e tot ce poţi să spui ?
Îl preferi pe Hachi, mie ?
Ce ai spus ?
Există o limită pentru toate astea !
21 mai 1925
Ce s-a întâmplat, Hachi ?
Să mergem.
Hai, vino !
Bravo, băiete.
Acum, du-te acasă.
Bună dimineaţa.
Hachi, stai jos liniştit !
Hachi !
Latri aşa de mult,
ce s-a întâmplat ?
Al doilea stadiu poate fi recunoscut
prin inundaţiile ce au loc la 5 sau 10 ani.
În circumstanţe neobişnuite,
al treilea stadiu poate fi
cel mai critic.
E aşa numitul max...
Maxim probabil...
Această posibilitate...
Profesore !
Să vină cineva repede !
E prea târziu.
Hachi !
Acum că profesorul a murit, casa asta e prea mare pentru mine.
O să mă duc să stau cu Chizuko.
Oare de ce nu vor să vină să stea aici ?
Chizuko crede că această casă e prea întunecoasă.
E aşa de indiferentă...
Şi, doar, s-a născut în casa asta, nu-i aşa ?
Simt încă prezenţa soţului meu în această casă...
Şi uneori devine chiar insuportabil.
Vreau să vând această casă.
Aţi lucrat în casa asta mulţi ani,
dar acum trebuie să vă las să plecaţi.
Nu e prea mult, dar vă dau salariul pe o jumătate de an.
Aşa că gândiţi-vă la viitorul vostru.
O să mă duc înapoi acasă la Narashino.
Sailichi ?
Cred că o să mă întorc în Shizuoka.
Aş dori să ai o amintire de la profesor.
E ceva aici ce ţi-ai dori în special ?
Îmi place pălăria aceasta.
Fedora ?
Nu, pălăria de mătase.
Foarte bine.
Şi tu, Oyoshi ?
Mi-ar plăcea o pereche de pantofi.
Pentru tatăl tău ?
Dacă vreo-dată o să mă căsătoresc şi am un fiu
o să-i dau pantofii lui.
O să-i spun că au aparţinut unui om bun
pe care îl priveam atunci când pleca să se plimbe.
Hachi...
La revedere, Hachi.
Adio, Hachi.
Vă rog să aveţi grijă de voi !
Mulţumesc.
Mulţumesc pentru toate.
Aveţi grijă.
Stăpână !
Îl luaţi şi pe Hachi ?
Chizuko a spus că văzându-l pe Hachi,
îi va aminti continuu de tatăl ei.
Am un unchi în Asakusa.
M-am gândit să-l ia pe Hachi la el.
O să văd... Poate tot răul spre bine.
- Bună ziua ! - Bună ziua !
Mi-am luat zi liberă de la birou să te ajut cu mutatul.
Aşa am făcut. Să ne apucăm.
Ce o să facem cu cărţile lui tata ?
Nu avem nevoie de cărţi de agricultură sau cultivare a plantelor.
Să le ducem la anticariat.
Oricum, intră.
Eram într-o dilemă de unde să încep... cu începutul.
Aruncă tot ceea ce e vechi.
Am curăţat biroul lui.
Kiku, poţi să mă ajuţi la etaj ?
Ai multe ajutoare tinere.
Toate sunt puternice şi vioaie.
O să ai tot timpul mâinile ocupate, fără animale.
Doar lasă-l. Am să văd ce pot face.
Mulţumesc.
Mănâncă tot ce mănâncă şi oamenii.
Nimeni nu ne poate spune ce ne rezervă viitorul.
Profesorul era o imagine a sănătăţii, şi totuşi...
Hachi...
Să fii cuminte de acum.
La revedere.
El ştie.
Mă întreb ce mai face Hachi ?
Îţi faci prea multe griji...
Sunt acasă.
Eşti acasă.
Nu ai mâncat încă ?
Mama m-a bătut la cap că trebuie să-mi aştept soţul.
Biroul de externe lucrează până la ore târzii.
Aşa că data viitoare, te rog nu mă aştepta.
Ce spui de o baie ?
Vreau întâi să mănânc.
Toru, bunica a venit aici pentru totdeauna.
Ce mai face Hachi ?
L-am luat cu unchiul meu în Asakusa.
Masa e gata, spălaţi-vă pe mâini.
Cât de veche e casa ?
Are cam 20 de ani.
A fost a unui profesor de la facultate ?
Da, a unui profesor de agricultură de la Universitatea Imperială,
de renume mondial.
E aşa frumoasă şi luminoasă, cu atâtea ferestre...
E bună, pentru o casă veche ?
Şi preţul e corect, nu-i aşa ?
Stăpâna casei e o doamnă,
poate o să mai scadă din preţ...
Hachi ! Ce s-a întâmplat ?
Credeam că eşti în Asakusa.
Eşti în regulă ?
Urăsc câinii !
A fost a răposatului profesor. Se numeşte Hachi.
Dacă câinele mai vine pe aici, atunci nu cumpăr casa !
Nu vă faceţi griji,
câinele stă cu o rudă, în Asakusa.
Vrei să spui că a venit tot drumul de la Asakusa la Shibuya ?
Aşa bănuiesc. Doar nu a venit cu trenul.
Nu-ţi mai fă griji cu acest câine,
gândeşte-te doar la casă.
Dacă e în regulă, te rog să o cumperi.
Ţine minte: trebuie să scapi de câine !
Acest câine nu are personalitate.
Nu reacţionează la nimic din ceea ce spun.
Doar se întoarce şi priveşte în gol...
Rupe lanţul şi fuge.
Bine, lasă-l aici din nou,
dar dacă fuge iar, asta este.
Fixează asta vis-a-vis de birou.
Şi nu mai rata !
Hachi !
Nu poţi să rămâi aici !
Ce bine e !
Am tăiat cuşca şi am pus-o pe foc.
Aşa o zi minunată, perfectă pentru o mutare.
Hachi !
Aşteaptă !
Hachi, vreau să mă asculţi foarte atent.
Stăpânul tău a murit.
Această casă a fost vândută altcuiva.
Noul proprietar nu suportă câinii.
E periculos să te plimbi pe aici.
O să-ţi ciopârţească capul cu maceta.
Hachi...
Aşa că vino la mine acasă,
nu-mi pasă mie prea mult de câini, dar...
... ne cunoaştem, deja, de prea mult timp.
Să mergem acum, Hachi.
Londra, Anglia ?
Da, ca prim secretar.
O să lucreze cu noul ambasador.
O să pleci şi tu ?
O să mă întorc în oraşul meu natal, în Wakayama.
Vechea casă a profesorului ?
Nu... el nu mai are alte rude.
Dar mama mea încă mai trăieşte.
Ţin minte... undeva aproape de plajă, nu-i aşa ?
Un oraş în care vin balene.
Oh, mi-ar plăcea să văd o balenă care aruncă apă !
Cât despre Hachi...
O să-l iei cu tine ?
Poţi să-l iei tu ?
Dar noi avem o pisică...
O să avem grijă de el.
Spunea-i că nu vrei câine.
Dar stăpâna nu-l poate lua pe Hachi.
De ce nu ?
Hachi e o rasă din Akita.
Ştiu asta. Şi ce dacă ?
Akita e un loc friguros.
Wakayama e foarte în sud... acolo se prind balene.
Un câine Akita nu poate suporta vremea atât de caldă.
Nu am văzut femeie care să vorbească mai mult.
Kiku, te rog, ai grijă de Hachi.
Aş fi aşa de uşurată dacă ai accepta...
Desigur, în aşa fel...
... o să simt că-l răsplătesc pe răposatul profesor.
Hachi a plecat.
Unde a plecat ?
La ora asta e întotdeauna la gară.
Aşteaptă la ieşire.
Hachi !
Ţi-am luat biletul.
Hachi !
Stăpânul tău nu se mai întoarce niciodată.
Eu mă întorc la Wakayama.
Am rugat-o pe Kiku să aibă grijă de tine.
La revedere, Hachi !
Să mergem.
Hachi...
Nu am crezut niciodată că o să fii de acord să-l iei pe Hachi...
Tu urăşti câinii.
Eşti aşa o proastă...
Întoarsă acasă, are o mamă de care să aibă grijă.
Nu avea cum să-l ia cu ea.
Asta e adevărat.
Nu poţi să înţelegi simpla compasiune umană ?
Chiar aşa ? Prea bine, nu mai mârâi atât !
Ai început să devii senil !
Prostule ! Cum îndrăzneşti să-mi spui asta mie ?
Ce "proastă" ?
Tocmai m-ai numit aşa...
Proastă, la început... !
Dragule, ce s-a întâmplat ?
Îmi pare rău, Hachi...
Nu am cum să te iau înapoi cu mine.
Trebuie să-l aduc pe Sanae aici.
Am terminat cu plata pe casă şi eu.
Nu poţi să stai aici.
Hachi...
Eşti puternic, nu poţi pierde în faţa câinilor de stradă.
Poţi să fii liderul unei haite.
Hachi...
Câinii străzilor aleargă liberi...
Fii liber şi trăieşte mândru.
La revedere.
Ai grijă de tine.
Cred că îşi aşteaptă stăpânul.
Nu îşi dă seama că stăpânul lui a murit.
Ce câine admirabil...
Vine în fiecare zi la aceeaşi oră.
Aşa un câine prost...
Cred că eşti flămând.
Vino aici... o să-ţi dau ceva de mâncare.
Ce s-a întâmplat, Hachi ?
Shiro a murit.
Săracul de el, e aşa de slab...
A trecut deja un an...
... aşteptând un stăpân care nu se mai întoarce.
E dureros să-l priveşti.
De ce să aştepţi pe cineva care nu o să mai vină ?
Hachi vrea să-l aştepte.
Ştiu asta.
Decembrie, 1928
E iar aici.
Şi ce dacă ? Lasă-l să aştepte !
Dar nu are sens.
Toate sunt aşa cum sunt.
Lui Hachi nu-i pasă.
Hachi...
Acum gata. El nu mai vine înapoi.
Afară plouă.
Vino aici şi ia o muşcătură.
Sunt reporter al lui Asahi Shimbun, de la revista
"Cei mai buni prieteni ai omului"
"Un câine îşi aşteaptă cu loialitate stăpânul care nu mai vine !"
Hachi !
Am roşit toată când am citit ziarul.
De atunci îţi tot aştepţi stăpânul, în fiecare zi ?
Uite ce murdar eşti !
Cât de mult ai putut să suferi...
Unde e stăpâna ta ?
Acest câine vine aici în fiecare după-amiază.
Soţul meu chiar îl iubeşte...
Îl doare să-l vadă aşa.
Îmi pare rău, dar nu avem loc să ţinem un câine.
Orice colţişor ar fi suficient.
Nu e acesta câinele despre care s-a scris în ziar ?
Da.
Deci acesta e acel câine loial, Hachi ?
Şi tu cine eşti ?
L-am cunoscut pe răposatul lui stăpân, profesorul Ueno.
Bine, o să las acest câine loial să stea aici la noapte.
Sper că nu muşcă.
Nu, nu muşcă.
Hachi e un băiat cuminte.
Hachi...
E aici mai de mult timp.
A dispărut de la han.
Sunt deja trei zile.
Cred că gândeşte că o să-l dau din nou.
Hachi vrea să stea aici,
liber şi nelegat.
Îi simt ochii cum mă urmăresc.
Trebuie să plec.
Dacă o să vină Hachi, te rog să-l hrăneşti.
Nu putem accepta !
Te rog, ia asta.
Foarte bine.
Câine rău ! Ai venit din nou.
Ţi-arăt eu ţie !
Dispari !
Cele două echipe japoneze se luptă...
Echipa noastră intră în oraş.
- Chiar există ! - Nu vreau să văd asta.
Hachi !
Săracul de tine !
Asta-i jigodia de care ziarele au scris atâta ?
Are un nume... acesta e Hachi.
Ei bine, nu-şi aşteaptă stăpânul.
E doar un oportunist, care aşteaptă de mâncare.
Maidanezii ăştia ar trebui toţi omorâţi.
Spune, domnule, tu eşti unul dintre cei cu inimă rea...
Cum îndrăzneşti să fii client şi să spui asta ?
Nu mai eşti clientul meu !
E de ajuns !
Ţine-ţi banii !
Ţine-i !
Hachi !
Mănâncă.
Mănâncă tot ce vrei.
Hai, mănâncă.
Săracul de tine...
Mai, 1934
Hachi !
8 martie 1935
Traducerea şi adaptarea: arianna-dana
Corectarea, diacritice, TVQS: ST subs.ro team (c) www.subs.ro
Muzica:
- Tetsuju Hayashi -
Producţia Shochiku-Fuji Co. Ltd.
Regizor:
- Seijiro Koyama -