HAPPY DEATH DAY 2U.
Ai grijă!
Frank, nu!
- Ţi-am spus să nu faci asta. - Ai mărunt?
Îmi pare rău, nu am bani.
Da, bine.
Îmi pare rău, frate.
Ai grijă.
Universitatea Bayfield
- Opriţi încălzirea globală? - Îmi pare rău, nu vorbesc engleza.
- Bine. - Îmi pare atât de rău.
Taci!
- S-a întors? - Afară!
Nu mai dorm în maşina mea. Miroase a Hot Pocket şi picioare.
- Ieşi afară! - Vreau lenjerie curată!
E şi camera mea.
Doamne. Răspunde-mi, Ryan.
Ce?
Doamne, trebuie să vii aici acum!
Ciudat. Doamne. N-o să crezi asta!
Prostule, am înţeles 2% din asta.
Amice, vino!
Unde?
Amice.
Ce?
Trebuie să vii aici acum.
- Ar fi bine să fie bun. - Este.
MECANICĂ CUANTICĂ LABORATOR 1
0,7 milinewtoni de energie?
Doamne, e uriaş.
Când?
Ieri, 12.01 A.M.
La naiba, e o nebunie.
Da, dar Ryan, nu avem nicio idee ce a pornit dispozitivul.
Laboratorul era încuiat.
Aproape ca şi cum s-a decis să pornească singur.
Asta e! Mi-a ajuns!
Rahat.
Unde vă duceţi?
E ziua churro la cantină.
Decan Bronson, bună.
Îmi place cravata. Sunt pisici?
Angora Turcească. Nu schimba subiectul!
- Ce subiect? - Ăla!
Am avut patru pene, circuite ce au explodat,
becuri stricate prin tot campusul,
şi totul e din cauza micului vostru proiect ştiinţific.
E proiectul meu de teză.
Este un eşec abject.
Departamentul Ştiinţific al Universităţii
se mândreşte cu pionierat,
idei avangardiste ce produc rezultate.
Rezultate ce conduc la patente. Înţelegi cum funcţionează?
Deci, e vorba doar de bani?
Da, Dle. Phan, urăsc să-ţi spulber iluziile.
Dar cineva trebuie să ţină aprinse luminile pe aici.
Uneori pari foarte decis să le opreşti.
La propriu!
Consideră această glumă de proiect suspendat din acest moment.
- Ce? - Aşa e.
- Deja l-am anunţat pe Prof. Boner. - Se pronunţă Bonner.
Şi e de acord cu cererea mea. Trimit paza să vină şi să strângă
prostia asta ce consumă energie astăzi până la ora 18.00.
- N-o poţi lua! - Urmăreşte-mă.
Sugerez să strângi ce treburi ai mai lăsat pe aici.
Ai înţeles?
E cineva?
LABORATORUL DE CHIMIE 2 ACCES RESTRICŢIONAT
Tâmpiţilor!
În timp ce voi vă jucaţi, proiectul nostru a fost oprit.
Sper că sunteţi fericiţi.
DEPOZITARE
Ce e cu tine?
De ce te furişezi?
Îţi aduceam...
Acum e acoperită de bacterii, deci sunt doi dolari aruncaţi pe geam.
Atât de nerecunoscător.
Frank, nu!
- Amice, care e problema ta? - Îmi pare rău.
Atât de rău.
Nesimţitule.
Îmi pare rău.
Taci!
Ocupat
Afară!
Ryan.
Amice.
O iau razna.
Da, nu zău.
Nu, serios.
Simt chestia aia, ştii?
Cum se numea?
Când simţi că deja ai trăit un lucru.
Deja vu?
Da, aşa.
Am simţit că parcă am mai trăit această zi.
Doamne, răspunde-mi, Ryan.
Doamne, trebuie să vii aici acum.
Ciudat, Doamne...
Te sun înapoi.
Bine, respiră.
Respiră.
Ascultă-mă.
Ziua se reporneşte când mori, bine?
Da, un tip nebun cu o mască de bebeluş m-a atacat.
Dar a fost un vis, nu?
- Tombs e mort. - La fel şi Lori.
Atunci cine e ucigaşul data asta?
Mă scuzaţi?
Îmi explică cineva ce naiba se petrece?
Bine, recapitulaţie.
Deci sunt blocată retrăind aceeaşi zi, ziua de luni, 18,
în mod repetat
până când cineva ce purta o mască de bebeluş Bayfield
m-a omorât în noaptea aniversării mele.
N-am ştiut cine era
fiindcă eram o căţea nebună.
Şi mulţi mă urau.
Deci, la sugestia lui Carter, am făcut o listă cu suspecţi.
Se pare că era colega mea de cameră, Lori,
care a ajutat un ucigaş în serie să scape din spital,
sperând că va arăta ca şi cum m-a ucis
când, de fapt, a fost ea..
şi totul fiindcă era geloasă pe o aventură ce o aveam
cu profesorul meu din facultate, Gregory, ce era căsătorit.
Da, ştiu, destul de nasol.
Oricum,
am aruncat-o pe fereastră pe Lori
şi am omorât-o, lucru ce a întrerupt bucla sau aşa credeam,
dar pare că ţi-am transmis bucla ţie acum
şi tu vei fi blocat să retrăieşti ziua asta
până ne dăm seama cum să o oprim?
Desigur.
Încă visez.
Stai, ce?
E ca în Inception.
E ca un vis
înăuntrul altui vis.
Nu visezi.
Ryan, ce...
Încerc să mă trezesc.
Poftim, vezi, nu visezi.
De m-ai lovit în penis?
- De ce te porţi aşa? - Mi-ai zdrobit scula.
- E nepoliticos. - Abia te-am atins.
Bine.
Arată-mi unde ai murit.
Acolo în spate, dulapul pentru depozitare.
Dă-mi-o.
Mă descurc.
Ai murit destul, nu?
Sparge-i capul.
Mama unei capre destrăbălate!
Samar, tâmpitule!
De ce m-ai lovit?
De ce te tot furişezi?
- Cred că mi-a rupt osul obrazului. - Ce se petrece aici?
- Ryan mi-a rupt osul obrazului. - El a fost?
Nu.
Era aici când am murit mai înainte.
Ce?
De unde ai masca?
Era în hol, pe jos,
i-a scăpat cuiva.
Asta e! Mi-a ajuns!
Stai! Unde vă duceţi?
Ziua churro la cantină.
Am avut patru pene, circuite electrice arse,
becuri stricate în tot campusul...
şi totul din cauza proiectului tău ştiinţific!
Stai.
Ce proiect ştiinţific?
Reactorul de răcire Sisyphus Quantum.
Îi spunem Sissy, pe scurt.
Ai văzut astea?
Sunt lasere cu protoni.
Şi când pornesc, intră în centrifugă aici
aproape sub un nanokelvin.
Practic, încerci să dovedeşti că
timpul poate fi încetinit la nivel molecular.
N-a mers încă,
dar, am aflat nişte informaţii promiţătoare
după ce dispozitivul a pornit seara trecută.
Când?
12:01 A.M., ieri.
Luni, pe 18.
Ce?
Ai creat o buclă temporală, prostule.
E imposibil.
Nu pentru asta e făcută Sissy.
Nu ştiu ce să-ţi spun.
Poate doar descoperim ce face, de fapt.
O reacţie neintenţionată.
Poate credeam că încetinim timpul,
dar dacă am creat o buclă în schimb?
Acum, eşti blocat în ziua asta.
Felicitări.
Şi, apropo,
o să mori.
Din nou
şi din nou şi din nou.
Carter, spune-i iubitei tale să nu încerce să mă sperie.
Nu e iubita mea.
Stai, tu eşti iubita mea?
Cam da.
Aţi terminat discuţia despre situaţia relaţiei voastre?
Pentru că tocmai a zis că o să mor.
Trebuie să afli cum să închizi bucla înainte să te găsească ucigaşul.
Dar nu ştiu cum s-a întâmplat.
Doar... s-a pornit singură.
Doamne.
Danielle, bună.
- Unde ai fost? - Ce vrei să spui?
N-ai venit la întâlnirea noastră de casă.
A fost anulată.
Când?
După ce mi-am aruncat pe geam colega de cameră ucigaşă.
Exact.
Cine va intra în Kappa, acum că avem un blestem mortal?
Suntem în modul de criză, Tree.
Cine sunt oamenii ăştia?
Bună. Eu sunt Samar.
Bună, Samosa,
capul meu e cel din mijloc.
Oricum,
sună-mă imediat ce ai terminat cu întâlnirea ciudată Comic-Con.
- Tocmai mi-a spus samosa? - Da.
- Crezi că-i plac alea? - Nu.
Băieţi, concentraţi-vă.
Nu vreau să mor.
Partea bună e că o să revii.
Am murit de 11 ori.
11? La naiba, nu.
Doare.
Staţi puţin. Am o idee.
Trebuie să găsim cel mai sigur loc posibil şi să aşteptăm acolo.
Unde?
Ce?
Siguranţa e mai mare când suntem mai mulţi.
Ca ascunsul la vedere.
Cine alege un bebeluş înfricoşător ca mascotă, oricum?
Ştiam că trebuia să merg la MIT.
Tata: Sunt foarte mândru de tine. Şi ea ar fi.
Sunteţi tu şi mama ta?
Drăguţ.
Mă gândeam, e ironic.
Uite, credeam că sunt blocată în aceeaşi zi
dintr-un motiv cosmic,
ca să înfrunt moartea mamei mele.
Dar nu avea nicio legătură cu el.
Se pare că a fost o mare problemă ştiinţifică.
Nu înseamnă că e mai puţin semnificativă, nu?
Cred că nu.
Ai ceva acolo.
Da.
Scuze.
Eşti aşa un bunic.
Te-ai îndrăgostit de asta, deci.
Vă rugăm să vă îndreptăţi spre cea mai apropiată ieşire ordonat.
Nu este un exerciţiu.
Vă rugăm să vă îndreptăţi spre cea mai apropiată ieşire ordonat.
Nu este un exerciţiu.
Hei, ai grijă!
Oameni buni!
Aşteptaţi!
Nu mă împinge!
Ajutor! Ajutor! Vă rog!
Ajutor!
Ce-a fost asta?
Aici jos!
Rahat!
Eşti bine?
Da, cred că da.
La naiba. Bună treabă.
Am exersat puţin.
Ce naiba? Credeam că eşti ucigaşul.
- Ar fi trebuit să spui ceva! - Te căutam pe tine.
Cine e?
O singură cale de a afla.
Ce naiba?
Sigur nu ai un frate geamăn?
Poate v-aţi separat la naştere.
Desigur că sunt sigur.
Rahat.
Rahat e corect. Cine eşti?
- Cine crezi că sunt, prostule? - Este tu.
Oh
Ce naiba se petrece aici?
Încercam să închid bucla
dar am ajuns într-una paralelă.
Suntem în mare pericol.
Cu cât existăm mai mult în aceeaşi dimensiune,
cu atât lucrurile vor fi mai rele.
E un efect de fluture.
Trebuie să-l omorâţi!
Pe mine?
Va crea probleme mai mari dacă nu-l opriţi.
Omorâţi-l acum!
Nu, dă-o naibii. Omorâţi-l pe el.
Pierdeţi timpul. Faceţi-o!
Amice, sunt prietenul tău, nu el.
Ştii ce, dă-o naibii.
O fac singur.
Opriţi-l!
Stai, Ryan, poate ar trebui să te opreşti.
Uită-te la el, e nebun.
Eu am proiectat asta. Ştiu ce fac.
Nu înţelegi ce faci!
Taci, Ryan fals!
Ryan, nu se simte în regulă.
Ryan, opreşte-te!
Dar un parsec e o măsură de distanţă, nu de timp.
Bine, deci acum îl faci mincinos pe Han Solo?
Nu, un drum Kessel normal...
Dre, ajută-mă!
Haide!
Iar mi-ai pus ceva în Yoo-hoo?
Ce ţi-am spus despre pornitul acelei chestii?
Opreşte-o!
Opreşte-o acum!
Prinde-l!
Înapoi!
Ryan, opreşte-o!
Ryan ce faci?
Luaţi-i cheia, e un student!
Luaţi-i cheia! Nu vă temeţi de el!
Scoateţi alimentarea! Scoateţi alimentarea maşinii!
Scoateţi alimentarea!
Taci!
Te-ai trezit.
Nu eram sigur dacă vrei să dormi sau nu, deci...
Tree?
Nu se poate.
Ţi-am împăturit hainele.
Ryan, vino aici acum!
Stai puţin, vă cunoaşteţi?
- Nu. - Da!
Ryan, tâmpitule!
M-ai trimis înapoi!
- Ce? - E luni, 18!
Nu pot să cred.
Tocmai am ieşit. Cum mi-ai putut face asta?
Cine e fata asta albă nebună?
Poate a fost un coşmar.
Ai dreptate, e un coşmar.
E un coşmar!
E nasol!
E cea mai nasoală situaţie din istoria situaţiilor nasoale!
Sunt bine.
- Eşti sigură? - Da.
Trebuie să repare asta.
E o glumă, nu?
Aş vrea eu.
Ryan, trebuie să mergem în laboratorul tău,
s-o pornim pe Sissy şi să vedem cum să mă trimiţi înapoi!
De unde ştii de Sissy?
Doamne, doar...
Să mergem.
"Andale", lume!
Oprirea încălzirii globale?
Un simplu "nu, mulţumesc" e suficient!
Scuze!
Aceeaşi zi!
Nu te aud!
Dă una jos, dă-o din mână în mână.
Continuaţi!
Nu m-ai sunat...
Eşti homosexual.
Unde te duci? Laboratorul e pe acolo.
Am nişte treabă de care să mă ocup mai întâi.
Nenorocit viclean.
E ciudat.
Ce?
Trebuia să fie aici.
Cine?
Nu mai contează.
În sfârşit vine.
Unde e?
Ce anume?
- Bună. Carter. - Bună.
- Unde e prăjitura? - Ce prăjitură?
Cea de ziua mea.
Pe care ai otrăvit-o.
Acea prăjitură.
Vorbesc serios.
Nu ştiu ce glumă te-a pus Danielle să faci,
dar nu e nicio prăjitură.
Scuze.
Trebuie să plec. Fac schimb dublu pentru Jen.
E răcită.
La mulţi ani, totuşi.
Pa!
Ceva nu e în regulă.
Ce?
Nu ştiu.
E diferit.
Erau doi de mine?
Da.
Aşa s-a întâmplat treaba asta.
Asta îmi aminteşte de Înapoi în viitor 11.
- Exact. - Nu?
Cu Marty McFly?
Doc?
DeLorean-ul?
Scuze.
Serios? N-ai văzut niciodată înapoi în viitor?
Nu, eu...
- Cum ai... - Aşteaptă.
Doamne. Asta înseamnă că...
Asta înseamnă că sunt doi de mine?
Mă îndoiesc.
E aproape imposibil să creezi un univers holografic.
Probabil eşti prinsă într-o dimensiune cuantică ciclică.
Există doar un exemplar de-al tău pentru că cealaltă tu
a fost aruncată într-o dimensiune paralelă
undeva în multivers.
Bine, Ryan, mulţumesc că ai clarificat asta.
A fost foarte util.
N-ai auzit niciodată de teoria multiversului?
Arăt ca cineva care ştie ce e multiversul?
Bine, uite, acesta e universul nostru.
Bine, dar uite...
În teorie, universul are şase dimensiuni.
Acum, dacă ce spui e adevărat,
atunci poate te-ai născut în aceeaşi zi,
dar nu în aceeaşi dimensiune.
Asta ar explica anomaliile.
Despre ce diferenţe e vorba?
Depinde.
Rahat, am uitat de întâlnire.
Danielle, îmi pare rău, eu...
Bună, scumpule.
Eşti bine?
Bună, Ry.
Bună, Danielle.
A părut real?
Dau probă pentru producţia de anul ăsta a The Miracle Worker.
Ştiaţi că Anne Frank era oarbă şi surdă?
Helen Keller.
Poftim?
Anne Frank era în pod.
Cum zici tu.
Tot ce ştiu e că a juca orb
e, probabil, mai greu decât să fii orb.
Abilităţile necesare...
Meryl Streep şi-a lipit pleoapele ca să se pregătească pentru un rol.
Ei bine...
Cineva a lipsit de la întâlnire azi.
- Îmi pare rău, eu... - Totes glumeşte.
Sărbătoritele au liber.
Oricum, am luat evenimentul de caritate de anul ăsta.
Sunteţi gata?
Facem târgul pentru cei cu nevoi speciale, din nou.
Frumos.
Faci atât de mult bine, Danielle. Admir asta.
Te rog...
Îmi încălzeşte inima să văd feţele alea mici.
Nu mă înţelegeţi greşit,
uneori încearcă să te îmbrăţişeze prea mult
şi devine puţin incomod.
Dar te obişnuieşti.
Şi la finalul zilei,
nu e un dar mai mare în viaţă
decât dragostea unui copil.
Mulţumesc.
Tree?
Eşti bine?
Da, eu...
Tată...
Da, scuze. Sunt pe drum.
Ajung imediat.
Trebuie să plec...
Stai, ce, pleci?
Da, trebuie să mă văd cu tata la prânz.
E o chestie de zi de naştere.
Ne vedem la laborator la 3.
Îi dăm de cap înainte să evină mai rău.
- Scuze că am întârziat. - Nu-i nimic, iubito.
A fost o zi ciudată.
E totul în regulă?
Da, doar lucruri, ştii?
Cum merge şcoala?
E bine, tată.
- Sunteţi gata să comandaţi? - Încă nu.
Mai aşteptăm pe cineva.
Încă cineva? Eu...
Mamă?
Mamă!
Bună.
Eşti aici.
Chiar eşti aici?
Desigur că sunt aici. E ziua ta.
Eşti bine?
Da.
Doamne, sunt bine, doar...
Mă bucur să te văd.
Bine.
Încearcă acum.
20 de secunde.
E normal?
Nu-ţi face griji, n-o să explodeze din nou.
- Iar? - 10...
9, 8, 7, 6, 5, 4, 3, 2...
Opreşte-te!
Las-o.
- Mi-ai spus să... - Nu, ştiu, m-am răzgândit.
Trebuie să fie fată nebună.
Tree, aşteaptă.
De ce te-ai răzgândit?
Totul e diferit.
Diferit, cum?
Stai, când urmă să-mi spui?
Ce să-ţi spun?
Despre Danielle...
Ce e cu Danielle?
Aparent, vă întâlniţi.
Stai, credeam că ştii asta.
Locuiţi în aceeaşi casă.
Nu, cu siguranţă nu ştiu.
Dar întrebarea mai mare: ea ştie?
Ce să ştie?
Unul dintre prietenii ei cei mai apropiaţi s-a trezit în patul tău dimineaţă.
Nu crezi că merită menţionat?
Nu s-a întâmplat nimic.
- Am dormit în patul lui Ryan aseară. - Deci, de ce m-ai dus acasă?
Fiindcă erai beată.
Mi-era teamă că o să cazi sau
să te îneci cu voma ta, ca Janis Joplin.
Bine.
E în regulă.
E în regulă, aşa trebuie să fie.
Mama mea e bine, Lori nu încearcă să mă omoare.
E versiunea mai bună a vieţii mele, nu?
Ce...?
Stai puţin... În această...
- În această dimensiune, noi... - Eu...
Nu pot face asta acum.
E totul în regulă.
Şi...
Doamne!
E atât de ciudat.
Vreau să văd meniul.
Nu cred că trebuie să luăm altul.
Niciuna dintre amintirile astea nu sunt ale mele.
Ştiu.
Le împrumut pentru seara asta.
La ce oră te duci la petrecere?
Nu pot să ajung. A intervenit ceva.
Ce?
Vreau să spun...
Am plănuit asta de săptămâni întregi, Tree.
Ştiu ce e o petrecere surpriză. Îmi pare rău, eu...
Ştii, părinţii mei sunt în oraş şi...
Banii noştri de taxă la treabă.
Oricum, cine ţi-a spus despre surpriză?
Jur, fata aia trebuie să înveţe să ţină un secret.
Nu ştiu ce se petrece...
Ştii ce, Tree, o să o spun.
M-am simţit foarte neapreciată din partea ta.
- A lăsat un ofiţer mort. - Poftim?
Încă vorbesc cu tine. De asta simt...
O vânătoare naţională ce s-a sfârşit după o urmărire de cinci luni
de-a lungul a patru graniţe statale, ce a lăsat şase oameni morţi...
Doamne.
E încă aici.
Va scăpa! Cheamă poliţia!
- Cine? - John Tombs! Cheamă poliţia!
Ce?
Stai! Nu te duce acolo!
Rahat!
- Lasă toporul. - Stai, pot...
Lasă-l acum.
- A scăpat, va omorî pe cineva. - Faţa la perete.
- Nu, nu înţelegi. Lori... - Nu-ţi mai spun odată!
Te rog. Ascultă-mă.
Colega mea de cameră lucrează aici.
L-a eliberat pe Tombs fiindcă încearcă să dea vina pe el.
Dar o să mă omoare!
Nu ştiu în ce rahat te afli, cucoană,
dar Tombs e în sala de operaţie acum, l-a dus asistenta.
Era înaltă cu părul legat?
Ştiu că crezi că sunt nebună, dar trebuie să mă crezi!
Dispeceratul, aici Ofiţer Monroe.
Am un posibil ultraj la spital, am nevoie de ajutor.
Ştiu că tu eşti, Lori!
Doamne. Credeam că ai murit.
Doamne, eşti bine?
- Ce naiba se petrece? Cine era? - Tombs a scăpat, încearcă să mă omoare.
Nu, Tree, nu e posibil. L-am anesteziat în sala de operaţie.
- Ce se petrece? - Nu ştiu.
Doamne, a oprit curentul electric.
Rămâi calmă.
Rahat!
Bine, haide.
Haide.
Unde naiba suntem?
Trebuie să fie unul dintre etajele în construcţie.
Haide, e o ieşire de urgenţă în celălalt capăt.
Stai.
Încotro?
Bine.
Haide.
Ce?
Ai auzit ceva?
Bine, tâmpitule, să vedem ce poţi.
Rahat!
Taci!
Mişcare prostească, Tree.
Te-ai trezit.
În ce dimensiune sunt?
Danielle.
- Iubita mea? - Aceeaşi.
Bine.
Eşti bine?
Da, niciodată mai bine.
Ţi-am împăturit hainele.
Fără supărare, dar cum ai putut ajunge cu ea?
Cu cine?
Danielle.
E drăguţă.
Drăguţă.
Stai puţin, nu e cea mai bună prietenă a ta?
L-ai dat-o la păsărică sau ce?
Interesant.
Nu am încercat să fac nimic...
Nu aşa de nevinovat precum arăţi.
Ce? Nu, eu...
Ne vedem în laboratorul tău într-o oră.
Huh?
Trebuie să mă schimb de hainele astea dezgustătoare.
Ascultă-mă cu atenţie.
Vreau să rămân aici în această dimensiune, bine?
Deci închide buclă.
Nu avem nicio idee cum s-a întâmplat asta de prima dată.
Sunteţi cu toţii oameni de ştiinţă deştepţi, nu?
O să vă daţi seama.
Realizezi că ne jucăm cu lucruri
pe care nu ar trebui să le atingem, da?
Poate trebuia să vă gândiţi la asta înainte să construiţi chestia asta.
Doar...
Faceţi-mi un serviciu şi încercaţi să-i daţi de cap.
Vă rog.
Uite,
va fi o situaţie de desfăşurare şi de găsit eroarea.
Trebuie să eliminăm fiecare variabilă
ca să putem reduce totul la algoritmul corect
ce va închide buclă.
Bine.
E muncă de zile, poate chiar săptămâni.
Şi dacă ce spui e adevărat, nu poţi ţine evidenţa progresului.
Nu vă urmăresc.
Să spunem că facem teste
pe zeci de variabile.
Până la finalul zilei, bucla se va reseta, da?
Deci tot ce aflăm,
ajunge...
şters.
N-avem cum să ne urmărim progresul
doar fiindcă nu ne amintim nimic din ce învăţăm.
Ne întoarcem la început.
Grozav.
Sunt arsă.
I Stai, nu, ştiu. ^
Ai spus că totul se resetează, mai puţin memoria ta, da?
- Da. - Bine, atunci...
Va trebui să fii o înregistrare vie.
Adică să memorez totul?
E genial.
- Da. - Nu.
Nu, nu, nu, nu. Nu e genial.
Nu sunt om de ştiinţă.
Şi!
Îţi dai seama că mă urmăreşte un ucigaş, da?
Înseamnă că va trebui să mor din nou şi din nou
până voi să aflaţi cum să închideţi buclă.
Cred că ai putea să te sinucizi.
Înainte să te găsească.
Vai...
Altă idee genială.
Mai bine decât să fii urmărită de un nebun cu o mască de bebeluş.
Ai o idee mai bună?
Ştiam că o să spui asta.
Algoritmi eşuaţi
Nu mă atinge.
Haide, fă-o rapid! Haide!
Haide, tu urmezi! Haide!
Rahat!
Taci!
Te-ai trezit.
"Nu eram sigur dacă vrei să dormi sau nu."
"Ţi-am împăturit hainele aseară. Nu eram sigur dacă materialul se şifonează."
Oricum, ce naiba tot cauţi mereu sub biroul ăla?
Păi... apărătoarea mea.
Da, eu...
îmi scrâşnesc dinţii noaptea.
Mister rezolvat.
Bine.
Eşti bine?
Da, niciodată mai bine.
Nu ştiu dacă-ţi aminteşti numele meu sau nu. Erai...
Erai cam dusă aseară.
Eu sunt Carter.
Eşti sigură că eşti bine? Eşti...
cam palidă.
Sunt bine...
De fapt, probabil voi leşina.
Ce?
Da, cu siguranţă.
Ai dat la păsărica aia sau ce?
E moartă?
- Ryan, puţin ajutor, omule. - Bine.
E în regulă.
Sunt eu.
Eşti bine?
Chiar m-ai speriat.
Da, sunt bine.
Tot ai venit.
Da, desigur. De ce nu?
Am dat de părinţii tăi.
Sunt pe drum.
Nu pot veni aici. Nu e sigur.
Iisuse.
Te pot ajuta?
E ok. E un prieten.
Îmi pare rău, orele de vizitare s-au terminat.
Bine.
Mulţumesc, Carter.
Însănătoşire grabnică.
Cred că acum ştii de ce n-am fost azi la ora ta.
Poftim?
Biologie avansată.
Îmi pare rău. Eşti în clasă la mine?
Nu-mi pari cunoscută.
Îmi pare rău, greşeala mea.
Da. Eu sunt Dr. Butler.
Mă bucur să te cunosc.
Dnă. Gelbman,
nu am reuşit să-ţi scot fişa medicală.
Ştiu, ar trebui să fiu moartă.
Rezultatele mele nu au niciun sens, nu?
Da.
Sunt foarte alarmante, ca să fiu sincer.
Stai...
Ce oră e?
Aproape 9:30.
E pe cale să moară.
- Cine? - Lori.
O va ucide.
- Ce? - Ascultă-mă.
Trebuie s-o opreşti să meargă în sala de operaţie.
Îmi pare rău, nu ştiu despre cine vorbeşti.
Serios? Poate ştie soţia ta.
Du-te!
Îmi pare rău.
Lori.
Cine ţi-a dat drumul?
Cine eşti?
Gaz inflamabil
Bine.
Dacă eu mor, mori şi tu.
Te-ai trezit.
Nu eram sigur dacă vrei să dormi sau nu.
Taci!
M-am săturat de treaba asta.
Atunci multiplică vectorul euclidian
cu rădăcina pătrată a lui pi la puterea 17
care ne oferă un punct de axiomă
de 0.004
care ne oferă apoi un vector liniar de 8,2.
La naiba.
Dacă aceştia sunt toţi algoritmii eşuaţi...
Atunci a mai rămas o posibilitate.
Sistem operaţional
Fir-ar să fie.
- Ai reuşit! - A mers?
A mers?
Doamne! A mers!
Sunt atât de bucuros! Abia o cunoşteam!
Sincer, nu ştiu ce s-a întâmplat, dar a fost impresionant.
Mulţumesc.
S-o facem.
Ca să fie clar, o variantă închide bucla în această dimensiune
şi cealaltă te trimite înapoi în dimensiunea ta iniţială şi închide buclă.
E momentul deciziei finale.
Stai aici sau te întorci.
Rămân aici.
Decizie finală.
Bine.
Să-i dăm drumul.
Înapoi.
Ce s-a întâmplat?
- Vectorul nu e ajustat. - Ai spus că e cel bun.
Calculele matematice sunt bune, altceva nu funcţionează.
M-am omorât, la propriu, ca să memorez asta pentru voi.
Eşecul nu e o opţiune.
Ce?
E ceva în unitate.
Trebuie să fie un virus.
Amice, iar ai deschis pornografie pe acest computer?
Nu!
Grozav. Trebuie să reintroduc manual tot acest cod.
- Bine, cât durează? - 6, 7 ore.
Ryan, uită-te la mine.
Timpul meu se apropie de final. Înţelegi?
Fă-o!
Da, mă ocup.
Tree, aşteaptă!
Eşti sigură?
Desigur că sunt.
Dar ucigaşul?
Ai spus că vor muri oameni seara asta. Dacă închizi buclă şi nu ajutăm,
sunt morţi de tot, nu?
Trebuie să rămân în viaţă.
Nu mă pot întoarce în spital. E prea riscant.
Deci asta e? O să pleci şi laşi nişte oameni nevinovaţi să moară?
Oamenii mor zilnic, Carter.
Nu pot fi responsabilă pentru toţi, bine?
Ştiu cât de egoist sună, dar e adevărat.
Da. Nu, sună incredibil de egoist. Vorbeşti serios?
Nu e corect.
N-ai idee cât de dificil e asta pentru mine.
Nu vreau să trebuiască să aleg între tine şi mama mea, dar trebuie.
Cum adică să alegi?
Carter, suntem împreună în cealaltă dimensiune.
M-am trezit în patul tău în fiecare dimineaţă
Ca în dimineaţa asta.
Am făcut-o repetat până m-am îndrăgostit de tine.
Dar acea versiune e acolo
şi mama e vie aici.
Deci, am decis.
Dacă te înşeli?
Dacă asta nu e viaţa pe care ar trebui s-o ai?
Şi ce?
Ar trebui să mă întorc într-o dimensiune unde mama mea e moartă?
Nu pot.
N-o pot pierde din nou.
Deja ai făcut-o.
Şi nimic din astea nu e real dacă şterge asta.
Eşti doar...
Trăieşti viaţa altcuiva. Nu-ţi aparţine.
Durerea ta, pierderea aceea...
Asta...
Asta te face să fii tu.
Când ai şansa să faci ceva la care oamenii doar visează.
Ce?
Ai putea să-ţi iei la revedere.
Te cheamă prietena ta.
Ar fi bine să te duci.
Care e problema ei?
Tocmai a renunţat la întâlnire.
E cineva?
Despre ce vorbeaţi?
Nimic. Noi doar...
Parcurgeam lucrurile de la şcoala.
Nu uita.
Tot am nevoie de ajutor cu lucrarea American Lit.
Sunt ocupat acum.
Carter.
Ai promis.
N-o să trec fără ajutorul tău.
Bine, fie.
Eşti cel mai bun.
Lat-o pe cealaltă sărbătorită.
- Dragă, ce e? - Sunt bine.
Nu arăţi bine.
Sunt bine... Mamă!
Eşti rece ca gheaţa. Poate ar trebui să mergem la spital.
Nu!
Nu putem merge acolo.
Nu vreau să vă sperii, dar vreau să staţi cât de departe posibil de campus.
- Theresa, ce se petrece? - Tată, te rog.
Promit să-ţi explic totul mai târziu, dar am nevoie să ai încredere în mine.
Bine.
Mergem.
Să mergem.
Haide.
Da.
Rezolvat!
În sfârşit.
Sunteţi gata?
Bine, să închidem bucla asta odată pentru totdeauna.
Hei...
Ştii de ce îmi e poftă acum?
De ce?
Ştii rotitele alea uriaşe cu scorţişoară
de la brutăria din Morro Bay?
De la ziua noastră de anul trecut?
Nu-ţi aminteşti? Ai mâncat două!
N-am fost eu.
Ce, scumpo?
Fetelor, se face târziu.
Ce spuneţi să găsim un loc unde să stăm peste noapte?
Bine, sună bine.
Cred că suntem cu toţii obosiţi.
Bayfield. Staţie electrică
Lori!
Rahat.
Nu, nu trage!
Ryan: Sistemul e gata. Ţine pumnii...
Fetelor, mă duc după gheaţă. Vin imediat înapoi.
Bine.
Spune-mi ceva.
Eşti însărcinată?
Ce?
Nu! Mamă, eu...
Bine, scuze. Trebuia să întreb.
- Nu e vorba de asta. - Dar e un băiat, nu?
Nu.
Da.
Nu ştiu. E complicat.
Crede-mă.
Mă descurc cu complicatul.
Ce e?
Te-ai întrebat vreodată cum ar fi fost viaţa ta dacă nu puteai fi cu tata?
Ce? Nu.
Dacă trebuia să alegi?
Ştii, dacă...
Dacă să fii cu el însemna să pierzi pe cineva de care erai apropiată,
pe care nu l-ai mai revedea?
Ce ai face?
Ei bine...
Cu toţii trebuie să luăm decizii dificile, Tree. Asta e viaţa.
Şi, uneori, trecutul ne trage într-o direcţie şi
viitorul ne cheamă într-un loc nou.
Desigur, dacă ar fi să aleg l-aş alege pe tata.
Fără el nu te-aş fi avut, nu?
Dar de unde ai ştiut că el e alesul?
N-am ştiut.
Am riscat.
Mi-am urmat inima.
Aşa funcţionează dragostea, Tree.
E un salt de credinţă.
Spitalul Universitar Bayfield
Unde o tragedie teribilă continuă să se desfăşoare.
Detaliile ne sosesc în continuare,
dar până acum, putem confirma trei victime.
O asistentă medicală şi un ofiţer de poliţie.
A treia victimă, un student
a fost ucis în timp ce încerca să reţină suspectul.
Înapoi la tine, Dave.
Nu.
Ce e?
Haide, Ryan.
Samar, poţi verifica 22, 97, 39 acolo?
Da, se face.
Ştii că vectorul s-a reajustat?
Sunt Ryan, lasă un mesaj la semnal!
Ryan, nu închide buclă. Nu poţi...
- Căsuţa vocală e... - Rahat!
Tree, ce se petrece?
Nu-l pot lăsa s-o închidă.
Nu sunt sigur de gheaţa asta, cam miroase a urină.
Three!
Unde te duci?
Haide, răspunde!
- Sunt Ryan... - Rahat!
Să-i dăm drumul!
Unde e? Haide!
Doamne, te rog!
Bayfield, centrala electrică.
Te-ai trezit.
Taci!
Nu eram sigur dacă voiai să dormi sau nu.
Asta e ultima dată când mor pentru tine.
Ce?
Cât va mai dură?
Mulţumită memoriei tale, n-ar trebui să dureze deloc.
O pot pregăti pe Sissy în câteva minute.
Mai am nevoie de puţin timp. Trebuie să fac ceva.
Sigur vrei să te întorci?
Nu-mi pot petrece viaţa trăind în trecut.
Trebuie să fac un salt de credinţă.
Apare, în sfârşit.
Lori, bună.
- O seară mare? - Ai putea spune asta.
Uite, Lori, eu...
Mă bucur să te văd.
Ce...?
Şi eu mă bucur să te văd, Tree.
Nu merită.
Ai încredere în mine.
Am fost încurcată cu un tip căsătorit.
Ştiu cum e să duci o viaţă dublă.
Mereu simţindu-te ca un rahat.
Dar nu e prea târziu să te schimbi.
Cineva mi-a spus odată că fiecare zi e o şansă să fii cineva mai bun.
Poate asta e ziua ta.
Bine.
Mulţumesc.
Ai grijă de tine.
UIte, Danielle,
mă simt rău.
Te-am judecat greşit
şi e vina mea.
Îmi pare atât de rău că am făcut asta...
Frumos.
O chestie în trei.
Glumeşte.
Nu, nu fac asta.
Duşul lui Nick era stricat şi i-am zis să-l folosească pe al meu.
Nu, Nick?
Duşul meu e în regulă.
Corect.
Ştii ce?
Nu mai contează.
Scuze de întrerupere.
Pa.
- Pentru ce a fost asta? - Pentru că eşti prost ca piatra.
Serios?
Cum poate fi piatra proastă? Nu au creier.
Lat-o pe cealaltă sărbătorita.
Bună, tată.
Te superi dacă vorbesc cu mama o clipă?
Discuţie între fete.
Sigur.
Pot să dau nişte telefoane pentru muncă.
Mulţumesc.
- E totul în regulă? - Da, e bine.
Totul e bine.
Rahat, cum fac asta?
Ce să faci? Ce e?
Mamă.
Vreau să ştii cât de mult te iubesc
Şi eu te iubesc, dragă.
Nu, mamă, vorbesc serios.
Ştii, oamenii spun te iubesc tot timpul, dar
doar când n-o mai pot spune direct cuiva
realizează cât de mult înseamnă.
Eşti aşa de frumoasă
şi de uimitoare.
Şi sper că pot deveni
jumătate din femeia ce eşti tu.
Glumeşti?
Sunt femeia asta fiindcă te-am făcut pe tine.
N-am mai spus asta nimănui, dar
când eram însărcinată cu tine, eram speriată de moarte.
- Nu! - Dar apoi,
în momentul în care te-am ţinut,
ceva în mine s-a schimbat.
Cel mai bun fel de iubire face asta. Te schimbă.
Te face mai bun.
Doamne, sunt aşa de proastă.
Chiar credeam că pot avea tot, dar nu pot.
Scumpo, nimeni nu poate.
Dar ştii ce? E în regulă.
O să primeşti ce ai nevoie.
Sper.
Vino aici.
Te zdrobesc?
Nu.
Mereu vei fi fata mea cea mică.
La mulţi ani!
Pune-ţi o dorinţă.
Eşti gata?
Stai.
Uite...
Ştiu că probabil e derutant.
Vreau să spun,
mă cunoaşteţi de două ore,
dar eu vă cunosc de săptămâni.
Aţi lucrat din greu să încercaţi să mă trimiteţi acasă.
Deci, vă mulţumesc.
Juriul nu s-a decis dacă eşti nebună, dar...
Mă bucur că am putut ajuta.
Bine, Ryan, porneşte-o.
Deci, în cealaltă dimensiune,
Noi?
Ne cunoaştem?
Ai putea spune asta.
17 secunde!
16.
Ce v-am spus despre pornitul acelei chestii?
Nu trebuia să se întâmple.
Nu trebuia să vii până mâine!
Opreşte-o acum.
Nu, n-o face!
Te rog, nu poţi face asta.
Şi cine eşti tu?
Sunt o studentă.
Continuă cu atitudinea asta şi vom schimba asta.
Scoateţi chestia aia de aici.
Nu, te rog, nu...
Ai grijă, umflatule, am stat 18 luni la asta!
Te rog, nu!
N-o brusca. Ne ia proiectul.
Unde o duci?
În biroul meu, unde va rămâne încuiată.
Bine, e o problemă. Înţeleg.
Resetăm ziua şi încercăm din nou.
Nu înţelegi.
Devin mai slabă de fiecare dată când revin.
Nu ştiu câte şanse mai am.
Din câte ştiu, asta ar putea fi ultima.
Dacă mor din nou aş putea rămâne aşa.
- Asta e o problemă. - Nu zău.
Doar dacă...
Doar dacă n-o furăm înapoi.
S-o furăm?
De fapt, nu e furt, tehnic, nu?
E proprietatea voastră.
Nu ştiu ce să zic.
Dacă suntem prinşi mă exmatriculează.
Şi părinţii mei mă spânzură
- de fudulii. - Sunt cu el!
Cu excepţia părţii cu fuduliile.
Glumiţi?
Nu, îmi pare rău să vă aduc problema asta în braţe,
dar e vina voastră.
Voi aţi creat dezastrul ăsta,
deci trebuie s-o ajutaţi să scape.
În plus, dacă moare din nou diseară, sângele ei e pe mâinile voastre.
E puţin dramatic.
Are dreptate.
E vina noastră.
Deci o reparăm.
Asta fac oamenii de ştiinţă.
Rezolvăm problema.
Deci, biroul Decanului Bronson e în clădirea asta
şi cea mai rapidă cale înapoi în laborator e pe aici.
Şi fiţi atenţi, Decanul Bronson petrece seara croşetând în salonul facultăţii.
Stai, ce?
- Croşetează? - Cred că fuma
apoi soţia l-a pus să se lase şi, apropo,
e şocant de bună.
Samar.
Putem face asta acum?
Corect, scuze. Bine.
Trebuie să ducem cheile în biroul lui,
Să trecem de Admiteri şi să intrăm în biroul decanului,
s-o luăm pe Sissy, s-o ducem în laborator fără să ne vadă cineva de la pază,
să-i ducem cheile Decanului Bronson fără să ştie că au dispărut,
s-o pornim pe Sissy, rulăm diagnosticarea, întoarcem comutatorul şi gata!
Tree se întoarce în dimensiunea de unde a venit şi noi...
tocmai am salvat ziua.
Sună bine.
Cum facem asta?
Nu ştiu.
Desigur.
Evident, avem nevoie de o diversiune,
Trebuie să-l distragem pe Decanul Bronson.
Ea a ales melodia, bine?
Bună, scumpo.
Da. Eşti bine?
Cu Ryan şi...
Danielle, bună!
Trebuie să te rugăm ceva.
Suspect, cel puţin. Să ne implicăm.
Bună, scumpo.
Bine. Bine, scuze.
Evident, e puţin la limită.
Aşa e.
Dle. predicator.
Vă pot ajuta?
Scuze
Se pare că m-am pierdut.
Roger Bronson, sunt decanul şcolii.
Bună ziua.
Mă numesc...
Amerie Le Pew.
Trebuie să fii în programul de schimb.
Da
Domnule, pot să-ţi văd faţa?
Doamne...
Frate.
Ce trăsături puternice.
Mulţumesc.
Trebuie să fii franţuzoică. Mâna iţi miroase a brânză.
Nu mănânc brânza.
Sunt...
Cum se zice...
Intolerantă la lactoză.
Ce păcat.
Unde încerci să ajungi?
La cafea?
Vrei să spui la cantină. Pot să te îndrum. Uite.
Nu! Nu mişca!
Biluţe!
Biluţe peste tot.
Du-te. Du-te!
Ai grijă!
Destul de rapid.
Stai puţin, rămâi pe loc, bine?
Trebuie să-mi iau cheile.
Nu tapiţeria!
Doamne!
E atât de întuneric!
Vino spre lumină!
Scuze, am fost insensibil.
Haide... Încerc!
Nu te mai învârti.
Nu ajuţi! În cealaltă parte.
Sissy. Du-te!
Bine, aşa. Sus. Doamne!
Trebuie să încetezi să umbli aiurea.
Mulţumesc. Bine, mergem?
Mi-am uitat cheile!
Doamne!
Nu, domnule!
E mult sânge
lisuse, ai grijă cu aia!
Îmi pare atât de rău
Nu cred că bastonul e o idee bună pentru tine.
Îţi trebuie un câine ghid.
Şah mat.
Cum merge? Ne ocupăm.
Avem mai puţin de trei ore să facem asta.
N-o să mint.
Va fi la fix.
Rahat.
Dacă nu opresc ucigaşul, Lori va muri.
Stai aici. Ce? De ce?
Promite-mi că rămâi aici.
Pot împrumuta asta?
Da, sigur.
Bine.
Unde te duci?
Tree!
Scuze. Un moment prost.
Bine.
Bine, poţi să o bagi la loc.
Haide, bag-o la loc.
Bine, acum întoarce-te încet.
E o idee rea.
E un ucigaş liber pe aici. Du-te după ajutor.
Ce?
Are o armă!
Lori, mişcă!
Ce? Haide, trebuie să ne mişcăm.
Ce se petrece? Îţi explic mai târziu. Mişcă!
Ce e asta?
Nu eşti oarbă!
O să-i omor.
O să-i omor!
S-a prins.
Îmi puteţi lua ochelarii?
Abia i-am cumpărat.
Bine.
Deschide-o, acum!
Dărâmaţi-o!
Ţineţi-i afară!
Încercăm!
Deschide-le acum!
Doamne, dacă suntem exmatriculaţi, părinţii mei mă vor renega
Tree, îmi poţi spune ce se petrece?
La început am crezut că încearcă să mă omoare, dar pe tine te urmăreşte.
Cine?
S-a terminat, Gregory.
Ce? De ce?
Soţia lui a aflat de aventura voastră.
Deci a luat o mişcare de-a ta.
Îl eliberează pe Tombs ştiind că toată lumea va crede că el te-a omorât.
Secretul aventurii voastre va muri cu tine.
Bravo.
Bună treabă, într-adevăr.
Odată un nesimţit, mereu un nesimţit.
Îmi pare rău, te cunosc?
Nu te apropia, tâmpitule!
Pune umărul!
Mai tare!
Trebuie să vă întoarceţi în sala de sport.
Ryan! Nu-i putem ţine prea mult timp.
Haide!
Auzi?
O să putrezeşti în închisoare.
Nu cred.
Vezi tu, e un mic detaliu pe care nu l-ai observat în toate astea.
Serios? Care?
Pe mine
Lori!
Credeai că o să las o târfa mică să-mi strice viaţa?
Gregory! Omoar-o!
Vrei să faci onorurile?
Să nu te superi dacă o fac.
Stai. Aproape uitasem.
Vreau să divorţăm.
Unde rămăsesem?
Uite cine vine cu o şurubelniţă la o un schimb de focuri.
Stai!
Trebuie să-ţi spun ceva.
Ce?
Te-ai dus naibii.
Opreşte-o, nenorocito!
Nu! Aşteaptă!
Aşa. Te ţin eu.
Eşti bine.
Da.
Doamne! Eşti bine?
Cred că e un loc bun unde să fii împuşcat, nu?
Te ridic eu.
Eşti bine. Vei fi âne.
Avem o targă Dar nu pot găsi alarma.
Îmi pare atât de rău.
Pentru ce?
Mi-ai salvat viaţa.
Eu...
Aş vrea ca lucrurile să fi fost diferite.
Îmi pare rău, dar trebuie să o mutăm
Rezistă
Hey
Eşti bine?
Da, sunt bine.
Credeam că ţi-am zis să stai acolo.
Da, ei bine...
Îmi pare rău, nu m-am putut abţine.
Cred că e timpul.
Sper că-ţi dai seama că mă întorc pentru un singur motiv.
Fir-ar să fie.
Yoo-hoo-ul meu.
Danielle?
Cine?
Bună.
Doamne. Cred că am făcut pe mine.
Continuă după generic
Nu are niciun sens.
Ba da.
A acţionat ca o praştie.
Când a sărit înapoi în dimensiunea asta,
vidul creat de forţa centrifugală a închis buclă.
Cine aruncă un churro perfect?
Nu, n-o face.
Arată rău.
Ryan Than?
Poate.
Sunt Dr. Isaac Parker Am venit în numele DARPA
Am aprecia dacă ai veni cu noi ca să ne răspunzi la nişte întrebări.
Cu toţii. Avem probleme?
Vă rog. Pe aici.
Dr. Kalibato la Robotică.
Sfinte Sisoe!
Sissy!
Sper că nu vă suparăţi că am împrumutat-o.
Ce aţi creat aici e cu adevărat remarcabil.
Du-te naibii, Decan Bronson.
Am avut nişte probleme
să înţelegem cum funcţionează dispozitivul.
Ne-am gândit că puteţi ajuta. Sunt atât de mulţi algoritmi diferiţi.
Va fi dificil să-l găsim pe cel potrivit ca să funcţioneze.
Poate vă ajut eu cu asta.
Grozav.
Trebuie să găsim un cobai.
Stai, tu...
Vrei să prinzi pe cineva într-o buclă temporală?
E aiurea.
Doar dacă n-o merită.
Cred că am recrutul perfect.
Traducerea: alpo
Sincronizare: tatae79