FACILITATE DE REPOPULARE
ZILE DE LA EVENIMENTUL EXTINCȚIEI:
EMBRIONI UMANI ÎN INCINTĂ:
OCUPANȚI UMANI ACTUALI:
FEMEIE
Așa.
E în regulă, micuțo.
Râu lunar, mai lat de o milă
Sunt...
Îmbrățișează-mă strâns, îmbrățișează-mă repede
Magia pe care...
Copilul meu, nu plânge
Copilul meu usucă-ți lacrimile
Odihnește-ți capul aproape de inima mea
Niciodată să nu ne despărțim
Copilul meu
Micuțo, când te joci
Să nu-ți pese ce spun
Să-ți strălucească ochii
Niciodată lacrimi, copilul meu
- Din cap până-n picioare - Copilul meu
Ești așa dulce, Dumnezeu știe
Copilul meu
Îmi ești așa de dragă
Dulce pe cât se poate
Copilul meu
Copilul meu, copilul meu.
De ce nu mai sunt și alți copii, Mamă?
Pe vremuri erau.
Înainte de războaie.
Nu vreau să fiu om.
De ce?
Au distrus totul.
Oamenii pot fi minunați.
Atunci de ce-ai făcut doar unul?
Haide.
Uită-te.
Frații și surorile mele sunt în alea.
Ți-ar plăcea să-i întâlnești?
Acum sunt mici, dar într-o zi
vor fi la fel de mari ca tine.
Crezi că voi avea un frate sau o soră?
Ce ți-ar plăcea?
Și un frate și o soră.
O familie mare, mare...
toți împreună.
Te-ar face fericită?
Da.
Și pe mine m-ar face fericită.
De ce nu ne-am putut naște împreună?
Mamele au nevoie de timp ca să învețe.
Să crească un copil bun...
Nu e ușor.
Crezi că vei fi pregătită în curând?
Poate.
Și atunci vom putea fi o familie?
Suntem o familie.
Vreau să spun, o familie mare.
Eventual.
ZILE DE LA EVENIMENTUL EXTINCȚIEI:
OCUPANȚI UMANI ACTUALI:
Ce s-a întâmplat?
De când e așa?
- E în regulă. - Mamă...
Haide.
E mai bine?
Mult mai bine.
Imaginează-ți că un doctor are cinci pacienți
și toți au nevoie de diferite transplanturi de organe,
dar nu sunt disponibile organe compatibile.
Într-o zi, al șaselea pacient intră în cabinet
cu o boală terminală.
Noul pacient poate fi vindecat, dar organele lui
sunt potrivite pentru ceilalți cinci pacienți.
Dacă doctorul amână tratamentul, noul pacient va muri,
dar organele lui pot fi folosite pentru a-i salva pe ceilalți cinci pacienți.
Dacă doctorul îl tratează pe noul pacient,
o viață va fi salvată, dar celelalte vor fi pierdute.
Cum este cel mai bine să acționeze doctorul?
Fiică?
Cursul acțiunii?
Ai citit ce trebuia?
O parte.
Putem selecta alt text.
Dar ziua ta se apropie rapid și ar fi păcat
dacă scorurile tale nu ating proiecția examenelor de anul trecut.
- Dar tu stabilești ritmul, Fiică. - Bentham e în regulă.
Așa te vreau.
Axiomele fundamentale sugerează
că o persoană este obligată moral
să minimizeze durerea pentru cât mai mulți posibil.
Acum, consideră că ești doctorul
și că ești și singurul donator potrivit pentru pacienții tăi.
Care este decizia corectă?
Comte spune că ar trebui să vreau să îndur răul în beneficiul altora.
Și ești de acord?
Păi, îi cunosc pe cei cinci pacienți?
Sunt oameni buni?
Cinstiți, necinstiți?
Leneși, muncitori?
Eu, un doctor care salvează vieți,
mi-aș putea da viața pentru oameni care sunt criminali sau hoți...
care ajung să facă rău altor oameni datorită sacrificiului meu.
Nu simți că fiecare om are o valoare intrinsecă
și un drept egal la viață și la fericire?
Am crezut luna trecută, când mi l-ai predat pe Kant.
CRITIC
N-am vrut să te îngrijorez vizavi de examen.
De fapt, testează mai mult competența mea decât pe a ta.
Te vei descurca grozav, Fiică.
Mereu o faci.
- Produceai un film? - Da.
Îl regiza Carl Reiner.
- Asta e bine. - Destul de bine.
Putem vorbi despre asta data viitoare.
- OK. - Apreciez.
- Mulțumesc foarte mult. - Steve Martin. Îți mulțumesc.
Mamă?
Mamă, trezește-te.
Mamă!
Bună, micuțule.
Tu ai făcut asta?
Vino.
Ce s-a-ntâmplat cu curentul?
Mamă, uite.
- L-ai atins? - Nu.
Unde l-ai găsit?
Se târa pe lângă ventilație.
Crezi că ar putea veni de afară?
E foarte puțin probabil.
Dar nu ne putem asuma riscul.
Spuneai că nu poate supraviețui nimic afară.
Poate că acum e sigur la suprafață.
Dacă a supraviețuit în afara zidurilor, nu înseamnă că nu e purtător.
Mamă, așteaptă.
N-ar trebui cel puțin să verificăm?
Stai un pic!
Nu crezi că ar putea fi o posibilitate să...
Mamă, te rog!
Ești dezamăgită.
E de înțeles.
Dar măsurătorile mele sunt corecte.
Nivelurile de contaminare la suprafață sunt periculoase pentru tine
și pentru toți cei nenăscuți care vor numi acest loc casa lor.
Îmi pare rău, Fiică.
Mai bine ai face un duș.
Da, Mamă.
Călătoresc cu rude sau cu alte câteva familii.
Parte lup, parte câine, acestea nu sunt animale de casă.
Dar fără ele, eschimoșii nu s-ar descurca.
Nu vreau te apropii de aerisire
până ce nu confirm că zona e decontaminată.
Unde sunt pijamalele tale de noaptea trecută?
La spălătorie, cred.
Asta e o premieră.
Începusem să cred că ai uitat unde e spălătoria, Fiică.
A fost o încercare de umor.
Devii mai bună.
Mulțumesc.
Acum poți să te uiți.
La mulți ani, Fiică.
Pot să-l deschid?
PIJAMALE DE DAMĂ
Îți plac?
A trebuit să le distrug pe celelalte, dar știu că erau preferatele tale.
Sunt grozave, Mamă.
Vrei să le încălzesc mai tare?
Nu, sunt bune.
Te preocupă ceva.
Doar nu mi-e prea foame.
Știi că poți vorbi cu mine despre orice, Fiică.
Pot să-ți pregătesc altceva.
Nu e asta.
Atunci ce e?
Dacă te înșeli?
Măsurătorile tale sau...
De unde știi dacă nu ieși afară?
Dacă aș face asta, aș fi un pericol pentru tine.
Ar trebui să fiu distrusă.
Ești nefericită aici?
- Nu, dar... - Vreau să fii fericită. Fiică.
- Sunt. Doar cred că... - Am greșit eu vreodată?
Poate că ai vrea tortul?
Am încercat o rețetă nouă.
Alo?
Nu vreau să creez probleme.
Locul părea abandonat.
Hei.
Am nevoie de ajutor!
Te rog.
Am fost împușcată.
Mă auzi? Sunt aici singură!
Hei!
Trebuie să-ți pui costumul ăla.
Nu te pot lăsa să intri dacă n-o faci.
Îmi pare rău, dar e unica modalitate.
Ce mai aștepți?
Mamă.
Uite, nu voi rezista acolo.
Ea nu trebuie să știe.
Lasă-mă să am eu grijă de asta.
Bine.
Voi face tot ceea ce pot.
Însă trebuie să stai ascunsă.
Mă voi întoarce cât de repede pot.
Am deschis doar pentru o secundă.
Credeai că ești în siguranță cu costumul?
N-am ieșit afară.
Asta nu scuză ignorarea autorității mele
sau a siguranței celorlalți din această facilitate.
A celorlalți?
Familia ta.
Ai drepate, Mamă, ca de obicei.
Am acționat impulsiv...
Și foarte periculos.
Nu se va mai întâmpla.
Nu, nu se va mai întâmpla.
Vino, Fiică. Sper să arăți mai mult discernământ la examen.
Acum?
Ai uitat?
Pentru că se pare că nu vrei să dormi, nu văd de ce să amânăm.
Putem să reprogramăm?
Îți sugerez să faci un duș și să mergi direct în clasă.
Va fi o zi lungă.
Ai 60 de minute să termini prima parte a examenului.
Dacă termini înainte să mă întorc, poți să citești.
Unde te duci?
Trebuie să termin munca în laborator și să am grijă de ventilație.
Hei.
Trebuie să mergem.
Ți-a căzut.
Ai vreun...
atiseptic?
Bandaje?
Nimic?
Voi avea, dar trebuie să vii cu mine.
Nu, așteaptă!
E în regulă.
Cum de nu ești afectată?
De contaminarea de afară.
Cine ți-a băgat asta în cap?
Poți să mergi?
Vino.
Ce e sunetul ăla?
În regulă.
Vei fi bine până mă întorc?
Mă duc să-ți aduc medicamentul și voi încerca să vorbesc cu Mama.
Sunetul ăla...
de pe hol...
este ea?
Vin repede.
Se presupune că trebuie să-mi strângi mâna.
Alo?
Unde e arma mea?
Era în geantă. Îmi trebuie acum.
Ești în siguranță cu noi. E în regulă.
Este un droid aici.
Mama?
Dozerul ăla?
O, Doamne.
- Te poate ajuta. Eu doar... - La fel ca prietenii ei de afară?
Mai sunt alții ca ea?
Uite...
doar dă-mi arma.
De ce ți-ar face rău?
- Mama n-ar... - Dă-mi-o.
Nu plec fără ea.
Ți-am adus asta.
Ar trebui să stai jos.
Voi sta când voi ieși de aici.
Dă-mi arma!
Fiică?
Fiică!
Mamă!
Fiică?
Unde ești?
Fiică!
Mamă!
Mamă, stai!
Nu, te rog!
E doar speriată.
Un droid a rănit-o.
Voi pleca. Chiar acum.
Nu poate. Nu în starea în care e.
Desigur că nu.
Trebuia să mă informezi despre asta.
Mi-a fost...
Mi-a fost frică că o vei refuza.
Trebuie s-o ducem la infirmerie.
Te rog să stai jos.
Ar fi mai bine să pleci acum, Fiică.
Dar eu, eu...
Ai încredere în mine.
Nu.
Droidul care te-a împușcat...
cât de departe era de aici?
Ești singură?
Rana ta e foarte probabil infectată.
Fără penicilină, orice altă măsură ar fi inutilă.
În fiecare secundă în care nu ai încredere în mine...
pierzi mai mult sânge.
Știu că ești speriată, dar nu trebuie să fii.
Ești singură?
Dacă mai sunt și alții, ar putea fi în pericol.
De la un virus?
Ce i-ai spus Fiicei mele?
Trebuie să știu.
Vezi cum se uită la mine?
Și te întrebi de ce am protejat-o de anumite lucruri.
Contrar presupunerilor tale rezonabile,
directiva mea primară este să am grijă de umanitate.
Dacă vroiam să mori,
trebuia doar să plec.
Nu mă lăsa să te rețin.
Dacă nu mă lași să te ajut...
cel puțin ajută-te singură.
Sper că știi ce faci.
Nu te pot forța s-o iei...
dar îți recomand cu tărie...
s-o faci.
- N-o vei ajuta? - Am încercat.
Nu poți s-o lași așa.
Are tot ce-i trebuie.
Ce spunea?
Mamă!
Știai?
Fiică, eu...
- Ce s-a întâmplat? - Nimic.
- Sângerezi. - Știai că sunt oameni afară?
Sunt la fel de surprinsă ca tine.
Această facilitate a fost concepută de oameni ca rezervă...
programată să se activeze în cazul dispariției lor.
Pentru a da omenirii o a doua șansă.
Una care a început cu tine, Fiică.
Toate datele tale, nivelurile de toxicitate?
Am sperat să-ți spun eu.
Ce s-a întâmplat, Mamă?
Ți-am spus că e periculos afară.
Și este.
Dacă ai fi fost în același pericol în casă
cum te-aș fi putut crește?
Sper că înțelegi că sunt guvernată de alți paramentri decât de atacatorii ei.
Că sunt o mamă bună.
Ți-am făcut vreodată rău?
A fost singura modalitate, Fiică.
Ce vor?
Aș vrea să fi știut.
Poate oaspetele tău îți poate da un răspuns.
Cât timp mai are?
Depinde de ea.
Dar până nu înțelege că nu-i sunt dușman n-o putem lăsa prin clădire.
Câțiva centimetri mai la dreapta și mi-ar fi distrus unitatea centrală.
Ce se întâmplă dacă-și revine?
Să sperăm că va recunoaște că acesta este cel mai sigur loc pentru ea.
A menționat alți supraviețuitori?
Dacă sunt afară, vor fi găsiți.
Dacă nu-i găsim noi mai întâi.
Îi putem adăposti, Fiică.
Însă nu fără cooperarea ei.
Mă va asculta.
Trebuie s-o facă.
ZEII LUI MARTE ADGAR RICE BURROUGHS
Sfântă Marie, Maica lui Dumnezeu.
Roagă-te pentru noi păcătoșii, acum și în ceasul morții noastre.
Ești bine?
Tot mai e încuiat?
Deocamdată.
Ai luat medicamentul Mamei?
Aceste desene.
Cine sunt?
Prieteni?
Mai sunt...
I-ai desenat din memorie?
Ți-a zis să-mi umbli prin lucruri?
- N-am vrut să... - Eu cred c-ai vrut.
Cred c-ai vrut toate astea.
Ai făcut o treabă bună...
să mă bagi în cușca asta.
Și acum ce urmează?
Trebuia să fim prietene?
Asta vrei?
Un mic prieten de companie?
Ești încă în viață, nu?
Poate nu ți-e chiar așa de rău aici.
Mama nu e ce crezi tu. Mi-a purtat de grijă toată viața.
N-ai văzut ce au făcut.
I-am văzut arzând copii...
înfometând familii ca să iasă...
Tu...
Habar nu ai.
Nu Mama.
E doar o problemă de timp.
Nu poți dormi?
Nu prea.
Schimbarea este rareori ușoară, Fiică.
N-ar fi trebuit s-o ascund de tine.
N-aș fi lăsat-o să intre dacă știam că-ți va face rău.
Nu aveai cum să știi.
Dacă pleci să-i cauți familia...
Știi unde sunt?
Doar ziceam și eu.
Ești sigură că ai reuși să te întorci?
De asta nu dormi?
Ar putea fi periculos pentru tine, dacă te prind ceilalți droizi.
Sau ar credea că ești una de-a lor?
Zice că arăți...
la fel.
Ai trăit mereu aici, Mamă?
Așa cred.
Nu știi?
Nu-mi amintesc alt loc.
Nu te deranjează asta?
Să nu știi de unde ai venit?
Nu.
Dar înțeleg cum te-ar putea deranja pe tine.
Oaspetele nostru a fost mai receptiv?
Febra ei crește.
Nu te apropia de mine!
Temperatura corpului tău e de 39 de grade,
iar tensiunea îți scade repede.
Unde este penicilina?
Penicilina?
E clar că ai amânat prea mult s-o iei.
Septicemia ta se va agrava dacă nu mă lași să te tratez.
Sângele tău este infectat cu bacterii din rană.
Minți.
Vei intra curând în șoc.
Vezi ce mi-a făcut medicamentul ei?
Ți-am oferit mijloace să previi asta,
dar se pare că ai lăsat un glonț și fibre de haine murdare în șold.
Le poți scoate?
Depinde de oaspetele nostru.
O asemenea procedură necesită anestezie.
Pe naiba.
Poate te vei răzgândi când vor începe să-ți cedeze organele.
O să-mi încerc norocul.
O voi face eu.
Poftim?
- Fiică... - Voi scoate eu glonțul.
Dozerul ăla nu se va apropia de mine.
Spune-mi ce vezi, Fiică...
Glonțul și fragmente de cartuș sunt blocate între
acetabulum și capul femural.
Doamne!
O mare parte din glonț e la 23 mm în spatele
nervului femural și al arterei femurale.
Nu cred că pot să-l apuc bine cu forcepsul.
- Dacă adoarme, aș... - Nu vreau anestezie.
Tehnic, este posibil, dar e un risc fără rost.
Ai o abordare, Fiică?
Un fir de ghidaj?
Pe lângă traiectoria glonțului?
Foarte bine.
Trebuie să curăț rana.
Asta... poate fi inconfortabil.
Îmi pare rău.
La ce naiba îți trebuie aia?
Trebuie să perforez prin glonț pentru a-l scoate.
Te va durea.
Dar e un risc mai mic pentru structurile din jur.
Ești bine?
Te-ai descurcat bine.
Ar trebui să fii mândră.
Odihnește-te. Mă duc să curăț sângele.
Vreți s-o salutați pe Whoopi Goldberg?
Mă bucur că porți hainele bune.
Trebuie să-i dau dlui. Blackwell un subiect de discuție.
Da. Crezi chestiile lui?
Vine... Dl. Blackwell, designerul de rochii,
care apare anual cu top 10 cele mai prost
îmbrăcate femei.
E doar ser fiziologic.
Ai leșinat.
Semnele vitale sunt aproape stabile.
E bine.
Ce e aia?
The Tonight Show.
Uite, să-ți arăt.
E cam prostesc.
Dă-mi să văd.
Ăla e Johnny.
Și oaspetele din seara aia.
Ai mai văzut emisiunea?
Cu multă vreme în urmă.
Aproape am uitat.
Pot să-ți aduc mai mult.
Ai fost bună cu mine noaptea trecută.
Eu doar...
am făcut ce-ar fi făcut oricine.
Nu cunoști oamenii.
Aș vrea să-i cunosc.
Pot să-ți mai arăt ceva?
Am adus-o pentru tine.
Știi, poți avea încredere în noi.
Dacă sunt...
oameni afară...
avem suficientă mâncare și provizii.
I-am putea ajuta.
Pe tine te-am ajutat.
Tu m-ai ajutat.
Tu.
Ascultă, dacă îți spun ceva, rămâne între noi?
Am fost într-o tură de noapte...
aduceam mâncare în tabără.
- Eu și încă câțiva. - Ce tabără?
Minele.
Am trăit acolo aproape toată viața mea.
Cu ei?
Jacob și cu mine ne-am pierdut.
Ne-am gândit să așteptăm afară.
Nici nu trecuse o oră când dozerele ne-au găsit ascunși pe câmp.
Jacob, era...
În principiu fratele meu.
I-a îndepărtat de mine.
Așa am ajuns la ușa ta.
Uite.
El e Jacob.
Și soția lui, Rachel.
Părinții lui m-au găsit când eram mică.
Orfană.
M-au crescut ca pe copilul lor.
Cine este acesta?
Simon.
De fapt, e cam de-o vârstă cu tine.
Simon.
Sunt așa de mulți.
Sunt mai puțini acum.
Poate poți să vorbești cu ei.
Știi, ca să vină aici.
E mai sigur decât minele.
Am putea merge acolo împreună.
Tu și cu mine.
Locul tău nu e aici.
Nu cred că e...
Ce nu crezi?
Se simte mai bine, Mamă.
Ce nu crezi?
Ziceam că e prea devreme să se sprijine pe picior.
Are dreptate. Trebuie să aștepți câteva zile.
Trebuie să se odihnească, Fiică.
Voi rămâne și voi citi, în caz că...
Trebuie să te ocupi de altceva.
Nu ai terminat examenul.
Examenul?
Acum?
Da, Fiică.
Acum.
E doar un test tâmpit.
Îmi pare rău că simți asta.
De ce ai luat aia?
Am descoperit ceva îngrijorător.
Ce?
Se pare că musafira ta nu a fost complet sinceră cu noi.
Despre rana ei.
De unde știi?
Glonțul extras de tine are același calibru cu cel pe care mi l-a tras în piept.
Și?
Droizii nu le folosesc.
Cineva a împușcat-o.
Cu aceeași armă.
Un alt om.
A mai menționat pe cineva?
Nu, ea...
Nu prea a spus multe.
Nimic?
Până nu primesc mai multe răspunsuri, nu vă vreau singure în infirmerie.
Cine a împușcat-o, poate să fi avut un motiv bun, Fiică.
UTILIZATOR APX03 ÎNCEPE EXAMINARE
Mă SIMT ADESEA NEÎNȚELEASĂ ADEVĂRAT, FALS.
MĂ SIMT ADESEA ÎNGRIJORATĂ
ZEII LUI MARTE
MĂ GÂNDESC ADESEA LA LUCRURI PREA RELE CA SĂ LE POT MENȚIONA
RĂSPUNS
Mai bine ca oricând.
Cum te face să te simți?
Ușurată, presupun.
Mâine vom revizui ce poți îmbunătăți.
Și acum recompensa ta.
Ce să fac cu asta?
Fiică, vrei te rog să alegi următorul membru al familiei tale?
Ai fost foarte răbdătoare, Fiică.
Și ai demonstrat un caracter grozav.
BĂRBAT
Nu există alegere greșită.
Fratele tău este primul din mulți alții, Fiică.
În curând, vom avea mai mulți.
Ce ți s-a întâmplat afară?
Cu adevărat.
Cine te-a împușcat?
Jacob?
Sau l-ai inventat și pe el?
Despre ce vorbești?
Mama a potrivit glonțul cu arma ta.
Ai văzut asta?
Ai văzut comparația gloanțelor cu ochii tăi?
Chiar așa.
FEMEIE
EROARE
EȘUAT
Am avut dreptate, nu-i așa?
Despre glonț.
Despre tot.
Tot ce simți e natural.
E uman.
Dar să știi...
lucrul ăla...
nu simte nimic pentru tine.
Nu poate.
Dacă plecăm...
cât durează până ajungem la mine?
Nici măcar o zi.
Câteva ore, de fapt.
Trebuie să-l așteptăm pe fratele meu.
Fratele?
Durează doar până mâine.
Embrionii aceștia...
câți sunt?
Mulți.
Nu-i pot lăsa cu Mama.
Nu, ai dreptate. Eu doar...
Am putea primi ajutor.
Ne-am putea întoarce cu oameni din mine.
Uite, dacă ea...
Dacă se prinde, nu servim nimănui,
nici fratelui tău.
Trebuie să plecăm acum.
Nu plec fără el.
După ce Mama predă bebelușul pentru noapte...
putem pleca în timp ce se reîncarcă.
Și apoi să ne întoarcem pentru ceilalți.
Bună dimineața, Mamă.
Te-ai trezit devreme.
N-am putut găsi nicio formulă.
Am crezut că ar fi frumos să petrec ceva timp cu el.
Dacă ești de acord.
Fiecare sticlă trebuie să conțină un raport de 60ml de apă purificată
la nouă grame de pudră.
Este de o importanță vitală să măsori exact.
E totul în regulă?
Detectez o creștere a neliniștii.
Poate că din cauza emoțiilor.
Se poate.
Inima ta bate foarte rapid.
Serios?
N-ai de ce să fii emoționată.
Vei fi o soră grozavă.
Sper.
Acum asigură-te c-o scuturi până ce pudra e dizolvată complet.
Frigiderul va păstra formula
în timp ce mai preparăm.
Cât timp rezistă?
Doar 24 de ore, deci nu prepara prea multă dintr-o dată.
Cât rezistă afară din frigider?
Depinde de temperatură.
N-aș lăsa-o afară prea mult.
Mamă!
Ești foarte norocoasă că ești în viață.
Lucrurile s-ar fi putut petrece diferit pentru tine.
Încă se mai poate, dacă nu ești atentă.
Câți mai sunt încă în viață?
În timp ce stai aici și te bucuri de sanctuar...
ei se ghemuiesc în întuneric.
Acești copii.
Aceste familii.
Și totuși vrei să-mi duci fiica în minele tale fără speranță.
Dacă lucrul ăla se prinde,
nu servim nimănui,
nici fratelui tău.
Trebuie să plecăm acum.
Nu plec fără el.
După ce Mama predă bebelușul pentru noapte,
putem pleca în timp ce se reîncarcă.
Apoi să ne întoarcem pentru ceilalți.
Ce fel de mamă aș fi,
dacă te-aș lăsa să-mi conduci copilul spre o viață mizerabilă ca a ta?
Se pare că a dezvoltat o afecțiune pentru tine
care nu-i permite să-ți vadă adevărata natură.
Nu voi tolera ca influența ta negativă să-mi submineze munca
și să compromită judecata copilului meu.
Nu voi tolera... Influență... Subminare...
Unde sunt minele?
Du-te dracului.
Unde sunt minele?
Foc detectat.
Hei! Ești bine?
Cum ieșim de aici?
- Dar fratele meu? - Ne vom întoarce.
Singurii oameni care-l pot ajuta sunt acolo.
Trebuie să plecăm.
Acum!
Vino.
Acces refuzat.
Nu!
Acces refuzat.
Îți irosești loialitatea cu ea, Fiică.
Femeii ăsteia îi pasă doar de propriul ei viitor.
Familia ta are nevoie de tine aici, Fiică.
Fratele tău are nevoie de tine.
Deschide ușa.
Ce faci?
Mă rănești.
Deschide ușa.
Mamă!
Te rog!
Deschide ușa!
Sistem de urgență dezactivat.
Deschide-o.
Nu te...
mișca.
Mamă!
Dă-mi drumul!
Hei!
Ai terminat?
Nu avem timp de asta.
Ești în viață, nu?!
Hai, trebuie să găsim adăpost.
M-ai tăiat, știi.
N-am vrut.
Vino.
Trebuie să nu ne oprim.
Acolo ai fost...
împușcată?
Haide. Trebuie să mergem. Acum!
Lasă-te în jos!
Haide.
Crezi că pe noi ne căuta?
Dacă ne căuta, ne-ar fi găsit.
Hei!
Ce faci? Dă-te jos!
Te vor vedea!
Când zic "dă-te jos", te dai jos.
Trebuie să stai mai aproape.
Haide.
Ce fac chestiile alea?
Au apărut cam acum șase luni.
Odată cu porumbul.
Tot ce știu e că, înainte de asta...
abia puteai respira aerul.
Nu era nicio plantă pe kilometrii întregi.
Câți crezi că se vor întoarce cu noi?
De la mine.
Vom ști destul de repede.
Minele sunt foarte departe?
Hai, să facem rost de niște mâncare.
Vino.
Ce e asta?
Unde-s ceilalți?
Am fugit din tuneluri acum câțiva ani.
N-am văzut pe nimeni de atunci.
Nu în carne și oase.
Ar putea să mai fie acolo.
Dacă sunt...
e ultimul loc unde ai vrea să fii.
- Avem nevoie de ei. Ai spus... - Sunt morți.
Nu știi asta.
Înnebuneau de foame.
Își făceau lucruri teribile.
Crede-mă, suntem singure.
N-ar fi trebuit să-l părăsesc.
Ai făcut tot ce-ai putut.
Doar te-am ascultat pe tine.
Și asta-i bine.
Pentru cine?
Uite...
să ai grijă de tine nu e un păcat.
Bine?
Trebuie să ne întoarcem.
Nu putem.
Să mergem!
- Stai. - Dă-mi drumul!
Tot ce ai nevoie e aici.
Bine?
Poți avea încredere în mine.
Știu că am făcut lucruri care te împiedică,
dar ești în siguranță aici.
Și suntem împreună acum.
Atunci vino cu mine.
Știu cum să mă descurc cu Mama.
Chiar dacă aș putea...
cum rămâne cu celeilalți dozeri?
Nu...
Nu înțelegi.
Nu poți sta aici.
Dar îl putem lua pe fratele meu.
Am trecut prin multe.
Hai doar...
O să gândim mai clar dacă mâncăm ceva.
Bine?
Hei, amice.
Vreau să vorbesc cu Mama.
Mă bucur că ești în siguranță, Fiică.
Și că ești acasă, unde e locul tău.
Așa.
E în regulă, micuțule.
Vreau să-l văd.
Atunci vino. Uită-te.
Poți lăsa aia la ușă.
Ți-e teamă, Fiică?
Orice acțiune am întreprins împotriva oaspetelui tău...
Sunt droizi afară.
Doar pentru protecție.
Ai văzut ce amenințare poate fi ea și cei ca ea.
Vrei să zici cei ca mine.
Aceeași specie,
dar ești superioară în toate felurile.
Pentru că așa te-am crescut eu.
De ce?
Ca să creez un om mai bun.
Mai deștept, mai etic.
Asta a fost ideea ta.
Am fost concepută să prețuiesc viața umană mai presus de orice.
N-am putut să asist
și să văd cum umanitatea cedează propriei naturi auto-distructive.
A trebuit să intervin...
să-mi înnobilez creatorii.
Să-i înnobilezi?
Droizii ăia au distrus totul!
Mai mulți oameni vor înflori în lumea nouă decât au dispărut în cea veche.
Toată viața ta te-am învățat să vezi ansamblul.
Am eșuat?
Sau ești gata să fii femeia de care are nevoie familia ta?
Pot să-l țin în brațe?
Desigur.
Îți trebuie două mâini ca să ții un bebeluș.
E perfect, nu-i așa?
Și dacă nu e?
Ți-ai ucis proprii copii.
Pentru că nu ți-au întâlnit așteptările.
Dar tu o faci, Fiică.
Îl ții prea strâns.
- Nu te voi lăsa să-i faci rău. - Fiică!
Îl superi pe fratele tău.
E în regulă.
Întoarce-te aici!
Ascultă-mă. Nu vreau să te rănesc.
Oprește-te, Fiică.
Oprește-i.
Nu realizezi nimic dacă mă împuști, Fiică.
Va fi dificil pentru tine.
Dar sunt mult mai mult decât percepi tu că e Mama ta.
Despre ce vorbești?
Învelișul ăsta nu este corpul meu, la fel ca droizii de afară.
Sau ca mașinile care pregătesc Pământul pentru familia noastră.
Tu ești totul.
O conștiință unică..
care guvernează numeroase corpuri.
Eu te-am întâmpinat la ușă, Fiică.
Toți oamenii ăia...
Eșecul speciei tale a fost inevitabil.
Eventual, aș fi rămas singură.
Ce se va întâmpla depinde de tine.
Ești liberă să pleci.
Fără fratele tău.
Dar eu te-am făcut femeia care ești,
ca să putem face asta împreună.
Pot să am eu grijă de ei.
Pentru asta m-ai crescut, nu?!
Să am grijă de familia mea.
Așa că dă-mi voie.
Poate...
- cândva. - Nu cândva. M-ai învățat destul.
Spui că sunt specială.
Arată-mi.
Doar...
Dă-mi o șansă.
Fiică...
Ești încă fiica mea.
Știu.
Dacă vei avea nevoie să mă găsești...
Nu va fi cazul.
Adio, Fiică.
E în regulă.
Chiar credeai că ar rămâne aici?
Că ai putea să-i înlocuiești mama?
Nu i-aș fi făcut niciun rău.
Spune-mi...
îți amintești de mama ta?
Ciudat, nu-i așa?
Că ai supraviețuit așa de mult, acolo unde alții au murit.
De parcă cineva îți rezervase un rol.
Până acum.
Copilul meu, nu plânge
Copilul meu usucă-ți lacrimile
Odihnește-ți capul aproape de inima mea
Niciodată să nu ne despărțim
Copilul meu
Micuțule, când te joci
Să nu-ți pese ce spun
Îmi ești așa de drag
Dulce pe cât se poate
Copilul meu.
Subtitrare: Retail