Cum ajunge cineva să cunoască necunoscutul?
Ce aptitudini trebuie să aibă un om?
De când s-a descoperit uleiul de balenă,
care putea lumina orașele noastre ca niciodată până acum,
s-a creat o cerere globală.
A forțat oamenii să se aventureze tot mai departe
în adâncul, albastru necunoscut.
Nu-i cunoaștem adâncimea,
și nici creaturile care trăiesc acolo.
Monștri, sunt reali?
Sau povestirile există doar ca să ne facă să respectăm secretul negru al oceanului?
In The Heart Of The Sea
Insula Nantucket, Massachusetts Februarie 1850
Întrebarea mă irită și mă încântă deopotrivă,
și este motivul pentru care ți-am scris a doua oară ca să-ți cer o întâlnire.
O conversație cu tine, dle,
cred că mă va ajuta pentru romanul pe care intenționez să-l scriu,
în prezent întitulat "Moby Dick".
Sper că vei reconsidera oferta mea.
Necunoscutul, acolo tânjește imaginația mea să se aventureze.
Astfel, întrebarea mă bântuie în continuare.
Cum ajunge cineva să cunoască necunoscutul?
Cu sinceritate, Herman Melville.
Am închis!
Nu mai primim la pensiune după ora opt.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Ai venit.
Te caută cineva, dragostea mea.
Tom Nickerson?
Herman Melville.
Am primit scrisoarea ta.
Fie ești un om disperat, fie un prost să vii tocmai până în Nantucket.
Ei bine, oferta mea este încă valabilă.
Cazarea pe trei luni pentru o singură noapte de discuții.
Este tot ce am în lume asta.
Dar prefer să mă gândesc la ei ca la o investiție.
Vreau să-mi spui ce s-a întâmplat...
cu vasul Essex.
Ei bine, tu ce crezi că s-a întâmplat?
Sunt șoapte, zvonuri că Essex...
Ce vrei? Ce povestire te aștepți să auzi?
Cea cu balena.
Nava Essex a eșuat, a fost o anchetă completă.
Cred că ancheta nu a descoperit adevărul.
Ieși.
Ești ultimul supraviețuitor al navei Essex, dle.
Dacă nu tu nu vorbești, cine o va face?
Nu m-ai auzit? Pleacă. Acum.
Nu, nu trebuie să pleci.
- Te rog, doar un minut... - Nu vrea să vorbească și...
Nu am venit tocmai până aici să fiu umilit și să-mi pierd timpul.
Te rog, dle Melville,
nu-mi va vorbi despre Essex. Nimănui. Niciodată nu a făcut-o.
Ascunde totul în el.
Sufletul său e chinuit și are nevoie să se confeseze.
Te rog, lasă-mă să vorbesc cu el... te rog.
Dragoste,
cred că ți-ar face bine să vorbești cu omul ăsta.
Nu!
Ascultă bine!
Cine ține casa asta la un loc în timp ce tu bei până mori?
O să vorbești cu acest om, atât cât este necesar...
ca să păstrezi banii.
Ne cunoști circumstanțele, Tom.
Doar cât este necesar.
O să aduc whiskey.
Am neglijat să spun în scrisoarea mea, dar odată am fost vânător de balene.
O singură călătorie. Adică... începător bun la toate.
Așadar, ai văzut totul.
Soția mea îți citește cărțile.
- Îi plac. - Mă bucur să aud asta.
S-au vândut bine, dar cred că această povestire
ar putea depăși chiar și succesul primului meu roman... care a avut un succes uriaș.
O altă dorință de-a ta de călătorie pe mare.
Ai citit Hawthorne, dle Melville?
El este un scriitor, un scriitor grozav.
Este.
Dar el nu este aici, iar eu sunt...
pentru motivele mele.
O să-ți povestesc despre Essex, cred că o să fii dezamăgit,
dar fiecare cuvânt pe care îl voi spune va fi adevărat.
Povestirea navei Essex este povestirea a doi bărbați...
Căpitanul George Pollard,
și a primului său ofițer, Owen Chase.
Owen, nu vrei să întârzii.
O să fiu acolo.
În plus, nu o putem lăsa pe fiica noastră să doarmă sub un acoperiș care curge, nu-i așa?
Ce te face să fii atât de sigur că o să fie fată?
Ei bine, trebuie să fie.
Ca să-mi amintească de ce trebuie să te iubesc, fiind atât de încăpățânată.
Dacă o să fie fată, o să fie o versiune de-a ta, nu o să semene cu mine.
Cu părul blond și hotărâtă să cucerească lumea.
Bănuiesc că după ziua de azi, o să schimbi tunica aia pe o uniformă.
Așa este.
În cele din urmă o să plecăm din locul ăsta cu noroi într-o casă de căpitan în Quaise.
Nu vreau una din casele din oraș cu vecini îngâmfați.
Aici este suficient loc pentru toți trei.
Ști, uneori sufletul tău bun și firea ta bună sunt de nesuportat.
Du-te să devii căpitan.
- Cât oferi? - 190.
Am 1.000 de galoane la doi dolari galonul!
Cumpăr 40 de părți.
Vânzătorule, vânzătorule, aici!
S-a întors nava Criterion cu o încărcătură grozavă, 1.600 de butoaie.
Un nou record, 50 de lire sterline pentru sperma de balenă pe piața din Londra.
Felicitări!
Bună dimineața, dle Chase.
- Dle Mason. - Intră, te rog.
Partenerul meu, Benjamin Fuller.
- Bună dimineața, dle. - Stai jos.
Dle Chase, sper că realizezi cât de satisfăcuți suntem
de munca pe care ai făcut-o pentru noi în decursul anilor.
Mulțumesc, dle.
Una dintre navele noastre, Essex
tocmai a fost echipată cu mari costuri financiare și este gata să plece pe mare.
Făcând o asemenea investiție în ea,
vrem să ne asigurăm că este în cele mai bune mâini posibile.
Așa că...
ne face o mare plăcere să-ți oferim o poziție la bordul ei.
Postul de prim ofițer.
Prim ofițer?
Dle Mason, mi-ai promis comanda unei nave după ultima mea călătorie,
când v-am adus 1.500 de butoaie, îți amintești? Mi-ai dat cuvântul tău.
Promisiunea aia trebuie amânată.
Ca toți ceilalți, am avut o perioadă grea recent.
Ei bine, nu când eram eu.
Nantucket domină acum piața mondială, asta nu trebuie să se schimbe.
Nu este un timp bun pentru experimente.
Nava Essex va fi condusă de căpitanul George Pollard,
vlăstarul unei familii grozave de vânători de balene.
De asemenea, tatăl lui este patronul nostru.
Sângele, dle Chase. Poți să ai toate călătoriile la centură,
dar sângele va câștiga întotdeauna.
Da, ei bine, sângele nu va umple nava cu ulei, dle Mason.
Ca să poată comanda cu succes, un căpitan trebuie să fie respectat.
Dacă oamenii nu or să-l respecte?
O să te asiguri că-l vor respecta.
Bună ziua, domnilor.
Îți înțeleg dezamăgirea.
Așa că...
O cotă de 1/15.
Este mai mult decât am plătit vreodată oricărui prim ofițer.
Și dacă revii cu 2.000 de butoaie de ulei, ai cuvântul meu,
că data următoare o să devii căpitan.
Mi-ai mai dat cuvântul tău și înainte, dle Mason.
Așa că, de data asta o să-l accept în scris.
Dle căpitan Pollard, tocmai am avut o conversație agreabilă cu dl Chase,
care ar fi onorat să lucreze sub comanda dumitale.
Mă bucur să aud asta.
Acum trebuie să fiu dădaca unui începător.
Un tip trist născut în Nantucket cu o afurisită de lingură de argint în gură.
Știi, ar fi trebuit să le arunc oferta înapoi în față.
De ce? Acum ai în scris ofertă de a deveni comandant.
Da, ei bine, cuvântul unui mincinos este fără valoare, chiar dacă este pe hârtie.
Știi că te-aș iubi la fel chiar dacă ai fi căpitan?
Și nu ai lipsi doi ani.
Nu o să lipsesc doi ani.
O balenieră din Bedford care s-a întors săptămâna trecută a lipsit trei ani.
A pierdut doi oameni și tot a avut cala goală pe jumătate.
Ei bine, ei erau din Bedford și nu mă aveau pe mine la bord.
Drăcia naibii!
O să fiu căpitanul propriei mele nave...
o balenieră.
După ei, tot ce am avea este această bucată de pământ,
și asta nu o să se întâmple, Peggy.
Astea sunt cuvintele tatălui tău, nu ale tale.
Ce este în neregulă cu aceste cuvinte?
Voia lucruri pentru familia lui, pentru el.
- Era un visător, Owen - Da, era.
Visa la ocean și nu a ieșit niciodată pe ocean din cauza unor asemenea oameni.
Cel puțin și-a văzut copilul născut.
Este tot ce știu.
Îmi pare rău.
M-am măritat cu un vânător de balene.
Hei.
O să mă întorc cât de repede o să pot, jur.
Întoarce-te, te rog. Promite-mi.
Deja ți-am jurat, acum vrei să-ți și promit?
Îți promit.
Fiule, să vorbim ceva.
Ca să fii căpitan, nu poți să fii prieten. Ești superiorul lor.
Să nu uiți niciodată asta, să nu-i lași niciodată pe ei să uite asta.
Mulțumesc, fiule.
Străbunicul tău și puțini alții au creat această industrie.
Fără noi, fără tine, lumea se cufundă în întuneric.
Sper să aduc onoare numelui familiei Pollard, dle.
Tu, Dumnezeule, ai creat măreața balenă,
Minunatul monstru al oceanului nesfârșit;
Forța sa nemăsurată depășește înțelegerea.
Dar, Dumnezeule atotputernic, Ai hărăzit ca noi, sărmani muritori
Să ne implicăm noi, Soțiile și copiii noștri ca să înfruntăm,
Acest monstru teribil cu o mânie războinică.
Tatăl nostru, aruncă lumina Ta glorioasă asupra acestor oameni,
Și asigură-le o călătorie prosperă,
Ca să se întoarcă în siguranță Din pântecul navei.
Astfel încât uleiul balenelor albe Din Nantucket
Să continue să ne lumineze casele,
Străzile orașului să fie în siguranță Față de păcat în noapte,
Să alimenteze mașinile industriei noastre,
Să conducă măreața noastră națiune înainte,
Ca nobila noastră specie să evolueze. În numele Tău, ne rugăm.
Așadar, în ce lună se întâmpla asta?
Târziu, spre sfârșitul anului, eram una din ultimele nave care plecam.
Din cauza asta eu și cu prietenul meu Barzillai aveam o slujbă.
Uite, aveam 14 ani. 14.
Nickerson, stai degeaba, băiete! Mișcă-te!
Prima dată pe mare, eram speriat, dar și mai speriat ca să arăt asta.
Barzillai avea 17 ani.
Eram orfani, crescuți pe debarcader, amândoi grăbiți să fim numiți bărbați.
Ce mai așteptați? Aduceți-l la bord! Trageți!
Ce sunt acele alea pe care le poartă?
Sunt ace de balenă, Thomas.
Cum fac rost de unul din alea?
Ei bine, trebuie să arunci un harpon care să ucidă.
În cea mai mare bestie care există pe Pământ.
Nickerson, adu-i lucrurile verzi dlui Bond.
Mișcă-te repede, la naiba.
Într-o bună zi o să am 12 din alea.
Pune-le pe lada aia.
Mai să fie, faptul că ești la bord înseamnă un singur lucru.
Da! Cel puțin e o persoană pe nava asta care știe adevărul despre Owen Chase.
Nu, dar toate celelalte nave și-au format deja echipajul.
Nu, nu, eu sunt un om reformat, Owen. Întrebarea este, tu ești?
Nu-mi spune că Matthew Joy a renunțat să mai bea.
Am păcatele mele. Dar Owen Chase a renunțat la temperamentul său?
Sunt liniștit ca într-o biserică.
O să cred asta când o să o văd.
Având în vedere căpitanul nostru, cred că liniștea ta o să țină 48 de ore.
Mult noroc.
- Pollard, George Pollard. - Owen Chase.
- Chase, numele tatălui tău, nu-i așa? - Da, așa este.
Foarte curând vom fi plecați de pe insula asta de ceva vreme, iar eu voi fi acasă.
Trebuie să spun că am fost surprins.
În mod normal un căpitan își alege singur primul ofițer.
Un căpitan cu experiență, da.
Desigur, poți să înțelegi punctul de vedere al proprietarilor,
au vrut să-și pună investiția în mâinile unor bărbați.
Într-adevăr.
Probabil au vrut doar o mică asigurare în plus, asta e tot.
Ei bine, supraveghează-mă și spune-mi dacă greșesc ceva.
Nici nu aș vrea altfel, dle căpitan.
Dle Chase, ridică ancora.
- Suntem în vânt, coborâți vela de sus. - Am înțeles.
- Collard, ai cârma! - Am înțeles!
Dle Joy, navighează.
Dle Cole, dle Chappel, rămâneți lângă ancoră!
Dle Chappel, ai cârma!
Boyd! De ce nu sunt desfăcute colierele astea?
Să navigăm, la naiba!
S-a ridicat!
- Dle căpitan, atenție! - În spatele tău, capitane!
- Care este problema, dle Sheppard? - S-a prins vela, dle.
- S-a blocat scripetele! - Nu se eliberează!
Ai grijă cum pășești!
S-a prins scripetele, Owen!
La o parte!
Bună, treaba, dle Chase!
Dacă ajungem la Cape Verdes în următoarele două săptămâni
o să avem o șansă bună să ajungem în Pacific conform programului.
Porumb, dle Chase?
Nu, mulțumesc, dle, nu mi-a plăcut niciodată.
Asta este ciudat.
- Tatăl tău cultiva porumb în Cape Cod. - Așa este.
După cum îți imaginezi, m-am săturat brusc să mănânc asta în fiecare zi.
Porumb, bame, fasole, cred... Înainte să meargă la închisoare.
- Cunoști povestirea, dle Joy? - Dle?
Știai că dl Chase a fost practic orfan ca urmare a încarcerării tatălui său?
Ei bine, cu toții avem propriile noastre drumuri spre mare.
De asta este o regulă să nu punem prea multe întrebări.
Totuși, nu se poate să fi fost ușor. Totuși...
Te-a adoptat familia marinarilor din Nantucket.
Asta nu e prima dată când am fost numit om de pământ...
sau străin al insulei de către un tip din Nantucket
care-mi amintește că nu fac parte din familia lor.
Acum, dacă mă scuză căpitanul, trebuie să atribui carturile și bărcile balenierei.
- Nu, dle, nu pentru mine. - Nicio picătură?
Nu, dle. După cum am spus, uneori e mai bine să se pună mai puține întrebări.
Bastarzi zgârciți. Unde e carnea?
Asta e o fată superbă, dle Joy.
Am sculptat asta în cel mai bun os de balenă.
- Pot să ating? - Nu atinge!
Oricum, credeam că ești căsătorit.
Sunt, ea este.
Ei bine, oricum, ăsta e nasul ei.
Felicitări, doamnelor.
Ați făcut o treabă grozavă cum ați întins azi pânzele.
O gașcă deplorabilă de vânători de balene cum nu cred că am mai văzut.
- Dle Chappel. - Dle.
Ești harponierul căpitanului.
- Dle Lawrence, o să fii al meu. - Am înțeles, dle.
Iar dl Peterson, va fi harponierul celui de-al doilea ofițer.
Am înțeles, dle.
Vor fi șase oameni pe o barcă, ieșim fix la ora șase.
Nici măcar nu am ajuns la est de Halifax, dle.
- Cum te numești? - Coffin, Henry Coffin.
Este vărul căpitanului, dle.
Ei bine, dle Coffin, crezi că o balenă știe dacă este la est de Halifax?
Nu știu cine sunteți, sau cum ați ajuns aici.
Unii dintre voi probabil au săvârșit infracțiuni,
vă ascundeți, sau sunteți urmăriți.
Este în regulă, nu-mi pasă deloc, dar sunteți aici pentru un singur lucru.
Un singur lucru, ăsta este uleiul de balenă.
Intenționez să umplu 2.000 de butoaie și să mă întorc acasă cât de rapid posibil.
Și chiar dacă vremea este bună și nu sunt balene, dle Coffin,
o să coborâm bărcile și o să exersăm toate manevrele necesare capturării unei balene.
Și oricine este leneș se va găsi în situația de a înota spre casă. S-a înțeles?
- Am înțeles, dle. - Am înțeles, dle.
Începătorule, pe punte!
Du-te!
Am înțeles, omule de uscat.
- Thomas Nickerson, nu-i așa? - Da, dle.
Știi, unora le este rău la început.
Te rog, trage-mă înapoi!
Cea mai bună metodă de a te pregăti pentru regele Neptun, băiete.
Te rog, ridică-mă.
Este mai bine acum?
Dle, îmi pare foarte rău.
Ei bine, acum ai despre ce să-i scrii maică-tii acasă.
Mama este înmormântată în Smith's Hill.
Este acolo o piatră funerară și pentru tatăl meu, s-a...
s-a pierdut pe mare înainte să mă nasc.
Dă-mi mie aia.
Baleniera este familia ta, băiete, la bine și la rău.
În general la rău.
Mătură puntea, puștiule!
Harponieri, nu mai este mult până să vânați balene și să navigați.
Am înțeles, dle.
- Ai încurcat funia aia, Nickerson. - Am înțeles.
O să facem asta până când va fi necesar.
Am înțeles, dle.
Harponierii să se pregătească să urce în bărci.
- Am înțeles, dle. - Dle Joy!
- Trebuie să te miști mai rapid, dle Ray! - Am înțeles, dle Chase.
Nu mai ești pe pământ, dle Chase.
Acum ești marinar! Da!
Nu e rău deloc, dle Ray, bravo!
Obișnuiți-vă, băieți, trebuie să lucrați precum caii.
- Dle Chase. - Dle?
Întindeți vela de sus.
Este înțelept, dle? Suntem aproape de Curentul Golfului.
Cel mai bine e să păstrăm viteza de cinci noduri să vedem cum va fi vremea.
Suntem cu două zile în întârziere.
Trebuie să recuperăm timp înainte să prindem vânturile de est.
Întindeți vela de sus.
- Întindeți vela de sus. - Am înțeles.
Haideți, mișcați-vă.
Grăbiți-vă, întindeți vela de sus.
Întinde-o, dle Coffin, căpitanul vrea viteză!
Am înțeles, dle.
- Să avem viteză. - Am înțeles, dle.
Poate că e bătrână, dar încă merge cu viteză, băieți!
Dle, o furtună la tribord. Trebuie să strângem velele imediat.
Nu încă, dle Chase.
Dle, ne îndreptăm spre o furtună cu mai mult de opt noduri,
iar furtuna se mișcă mai rapid.
Lăsați-o să vină, oamenii s-au înmuiat după luni de stat pe uscat,
au nevoie de un botez bun, să știe că ne-am început munca.
Dacă nu strângem pânzele și nu ne îndepărtăm, ne va prinde furtuna.
Chase, o să rămânem așa.
- Dle Lawrence, menține cursul. - Mențin cursul, dle.
O să pierdem jumătate de zi dacă navigam astfel.
O să scurtăm drumul. Dacă oamenii nu se pot descurca
cu o furtună ca asta, atunci să ne ajute Dumnezeu.
Asigurați totul pentru vreme rea. Urmează să vină vremea rea, băieți.
Pregătește-te pentru vreme rea, dle Bond, intrăm într-o furtună.
Trebuie să strângem din vele și să ne lăsăm purtați de furtună.
Nu o să facem nimic, dle Chase.
- Dle Lawrence, menține cursul. - Mențin cursul, dle.
Strânge din vele, dle Chase.
Strângeți velele!
Trebuie să strângem velele alea!
Întoarce nava, îndreaptă-te în direcția valurilor!
- Nu, răul a fost făcut! - Întoarce nava!
E prea târziu! E prea târziu, naibii!
O să fim loviți din lateral!
Țineți-vă!
Feriți!
Dle Joy!
- Trebuie să tăiem frânghiile velei. - Mă ocup eu!
Trebuie să o aducem în poziția corectă!
Ai vrut să mă vezi, dle.
Mâine la ora șase o să aduni echipajul,
și o să-i informezi că o să ne întoarcem la Nantucket pentru reparații.
Apoi o să le ceri scuze că ai intervenit în ordinele căpitanului
ceea ce era aproape să-i coste viața astăzi pe toți cei de la bord.
Ce?
O să-ți accept demisia la întoarcerea în port.
Asta este tot.
Tu ai dat ordinul să se întindă vela de sus, dle.
Decizia a fost luată pentru că oamenii trebuiau testați.
- Așa că i-ai trimis în furtună? - Asta...
a fost un ghinion.
Nu, a fost o navigare proastă. Și să dai vina pe ghinion este pură slăbiciune.
Afurisită să fie impertinența ta! Știi cu cine vorbești?
Numele meu este căpitanul George Pollard. Pollard!
Iar tu, dle Chase, indiferent câte ace de balenă ai la rever,
nu ești nimic mai mult decât fiul unui fermier,
care a reușit să ajungă ofițer.
Acum ieși afară!
Să revii în port fără niciun butoi cu ulei ar fi o greșeală, dle.
Și deloc potrivit pentru un om al cărui nume este Pollard... sau Chase, deopotrivă.
Și cel mai bun lucru pentru noi ar fi să folosim toate orele pe care ni le dă D-zeu.
Umple nava asta cu ulei și revino acasă în mai puțin de un an
și o să scăpăm unul de celălalt cât de curând posibil.
Crede-mă, niciodată nu am vrut asta mai mult decât tine.
Desigur, asta este decizia căpitanului.
Erau precum un cuplu de proaspăt căsătoriți.
Un cuplu de proaspăt căsătoriți care se tolerau, dle Melville,
dar un cuplu de noi căsătoriți pot și să scufunde o navă.
- Ești căsătorit, dle Melville? - Da.
Dumnezeu să aibă milă de tine.
Soția este însărcinată cu primul nostru copil.
Așadar, soția ta știe că ai adus aici în seara asta toată avuția ta,
și că o dai unui străin?
- Nu, dle. - Ești plin de surprize, nu-i așa?
Așadar, nava Essex nu s-a întors în port.
- Nu s-a întors. - A continuat pe ocean.
Da. Dar în scurtă vreme,
am auzit acel zgomot pentru care se roagă orice vânător de balene.
"Ho"!
Suflu!
Una mare! Uite-o cum suflă!
- Balena albă sau cașalot, dle Ramsdell? - Sunt cașaloți!
Dle Chase, ridică bărcile.
- Toată lumea! Toată lumea pe punte! - Toată lumea pe punte!
Coboară barca!
Atlanticul de Sud 3 luni pe mare
Uitați-le cum vin la suprafață!
Înainte, băieți! Forțați!
Haideți, forțați-vă!
Ăla este puiul.
- Ăă este puiul? - E cât o vacă!
Ăla e băiatul nostru! Acolo sunt banii!
- Nickerson! Dă la vâsle! - Îmi pare rău, dle.
- 40 de butoaie acolo? - 50!
Băiete, este enervant!
Vâsliți, băieți! Mai repede, sau o să fugă, naibii!
Vâsliți! Mai alert, băieți. Mai alert!
Vâsliți!
- Dle Ramsdell, pregătește funia. - Am înțeles, dle.
Băieți, prima aruncare e a mea.
Apropiați-vă de ea!
Vâsliți! Vâsliți! Rămâneți aproape.
Sunteți în prima sanie Nantucket trasă, băieți.
Cea mai de temut creatură care a trăit vreodată pe acest Pământ.
Se scufundă!
Mâna mea!
Trebuie să uzi frânghia, Nickerson.
Au rămas 250 de metri de frânghie, dle Chase.
Au rămas 150 metri, dle.
O să ne tragă sub apă!
- Matthew, am nevoie de frânghia ta! - Vă dau frânghia!
- Peterson, dă-mi frânghia! - Am înțeles, dle.
- Dă-mi frânghia aia, dle Peterson. - Mai avem 100 de metri de frânghie, dle.
- 35 de metri, dle Chase! - Fă-i nod!
Aruncă!
- Peterson, cârma! - Am înțeles, dle.
- Câți metri s-au dus? - Au rămas 130 de metri, dle!
Nu, nu, nu, așteaptă!
- Owen! - Nu, nu încă!
- Nu atinge frânghia aia. - Mai sunt 90 de metri, dle.
- Owen! La naiba! - Am spus să nu o atingi!
Au mai rămas 55 de metri, dle Joy.
Au mai rămas 20 de metri, dle!
O să dureze mult tăierea.
- Untură în ulei. - Goniți-i, băieți!
Or să vă mănânce banii.
Plecați de acolo, nenorociților!
- Ai prins-o? - Da, Chase.
- Cum arată? - Nu prea bine.
Asta e tot.
- Dle Chase, dle? - Da.
Asta a fost tot, dle, nu mai putem scoate.
Acolo este aurul, băieți. Haideți, continuați să săpați.
- Sunt prea mare ca să încap acolo. - Atunci găsește pe cineva care poate.
Nickerson, vino aici, băiete!
Hei! Am spus să vii aici!
Urcă-te acolo.
Haide, Thomas.
Ce este acolo înăuntru valorează mult mai mult decât ce fierb ei acolo jos.
Dle, nu pot, îmi pare rău. Nu pot.
Du-te acolo jos sau te bag acolo cu forța.
Mai bine ai strânge asta între dinți, băiete.
Acolo jos este mai rău decât în fundul diavolului.
Mulțumesc.
- Îmi pare rău. - Uite, Nickerson, ia și perna mea cu tine!
Du-te jos.
Acolo jos se cunoaște un bărbat.
Ai fost trimis vreodată în trupul unei balene?
Nu, am fost cruțat.
Ei bine, acolo este adevărata comoară.
Nu o să uit niciodată masculul ăla, primul.
47 de butoaie, desigur, fericirea a fost scurtă.
Apele fuseseră curățate de balene?
Într-adevăr. Așa că, ne-am dus mai departe în larg.
Aveam o lună în jurul Capului Horn.
Am lăsat în spate Atlanticul de Sud cu speranța
că lucrurile s-ar schimba în bine.
Dar faptul că intrasem în Pacific nu ne-a îmbunătățit situația.
Întâlnirile cu balenele erau prea rare.
După aproape un an pe mare, temperamentele căpitanului
și ale primului ofițer au devenit mai încordate.
Căpitanul Pollard își petrecea cele mai multe zile și nopți în cabina sa,
temător să-și privească echipajul în ochi.
Cala noastră era aproape goală.
Să privim rezultatul eforturilor noastre slabe doar ne aduceau aminte
că suntem foarte departe de a merge acasă.
Atacames, Ecuador
Nu vorbesc limba asta. Vorbești engleza?
Da, vorbim "limba" uleiului de balenă.
Preotul a insistat să scriem acasă.
Cui crede el că or să ajute scrisorile?
Văduvelor?
Proprietarilor unei nave care nu mai există?
Cât timp o să trăim în felul ăsta, căpitane?
Cât timp, dle căpitan?
Atunci scrieți în Spania, implorați iertare pentru voi și pentru căpitanul vostru.
Dle, nimeni nu putea prevedea ce s-a întâmplat acolo pe mare.
Nimeni nu putea prevedea o asemenea oroare.
Și cine va crede? Nimeni. Cu siguranță nu proprietarii vasului.
De prea mulți ani uleiul vostru le-a umplut buzunarele cu aur.
Dle căpitan.
Scuzați-mă. Localnicii mi-au spus că voiajul vostru a eșuat, dle.
Căpitanul George Pollard, nava Essex.
Căpitan Clemente Pelaez, nava Santa Maria.
Îi faceți cinste cu o băutură unui coleg?
- Ca întotdeauna, George. - Da, căpitane.
Nu. Nu, nu.
Ghinion, nu?
Cât de departe în larg?
Suficient de departe ca doar un prost să meargă acolo.
Cât de departe este asta?
1.000 de leghe de-a lungul Ecuatorului.
Teritoriile îndepărtate.
Erau și balene acolo?
Mai multe decât ai visat vreodată.
Sute... câmpuri de vârfuri de harpoane cât vedeai cu ochii.
Ar fi putut umple 3.000 de butoaie într-o singură zi.
Cum adică "Ar fi putut"?
Dacă nu era acel demon...
o balenă.
Albă ca alabastrul,
30 de metri lungime.
A ucis șase dintre membri echipajului meu.
Iar nouă, restul, ne-a dat ceva ca să ne amintim de el.
Balena asta dansa jig și ți-a furat și portofelul?
Mulțumesc.
Credeți asta?
Dacă plecăm acum prindem vânturile polare,
vom face un drum cât se poate de rapid,
umplem cala și putem fi acasă peste șase luni.
Ce spui, dle Chase?
Nu e nevoie să îndurăm situația noastră critică mai mult decât trebuie.
Amin pentru asta.
Amin.
Lăcomia a pus stăpânire pe căpitanul nostru și pe primul ofițer.
Așa că, am ieșit în larg. 1.000 de leghe de-a lungul Ecuatorului.
Dar acum au început speculațiile.
Acolo or să se ascundă balenele.
Era cât de departe putea merge omul.
Dar noi le vânam.
Cu secole în urmă, marinarii se temeau să navigheze la capătul Pământului,
dar noi ne îndreptăm la limita nebuniei.
Încrederea a făcut loc îndoielii,
iar speranța superstiției oarbe.
Dle căpitan, oamenii vorbesc.
Asta fac oamenii.
Nu sunt bucuroși de decizia ta de a călători atât de departe.
Ei bine, i-ai pus la punct?
Le-ai reamintit că scopul nostru este de a umple această navă cu ulei de balenă,
iar dacă balenele sunt la 1.000 de leghe în larg, atunci acolo o să mergem și noi?
Vere, te rog, asta e o nebunie.
Te-ai lăsat influențat de către acest om.
Trebuie să întorci nava.
Îți sugerez să te duci înapoi, să-i asiguri pe oameni. Fii un lider...
Și să nu mai abuzezi niciodată de privilegiul de a fi rudă cu mine...
dle Coffin.
Teritoriile îndepărtate 14 luni pe mare
Ce este?
- Ascultă... - Dle Chase.
- Văd coloane de apă albă. - Unde?
- La babord! - La babord, căpitane.
Vezi ceva?
- Coborâți bărcile! - Coborâți bărcile!
Diavolul mănâncă mâncare mexicană.
Înfige harponul adânc! Înfige harponul în el!
Drept în față, dle Peterson.
Nu lăsați balena să vă mănânce vâslele, băieți.
Înapoi la treabă!
- Balena? - Da.
- Așadar, este adevărat. - Da.
Prea mult este adevărat.
Vâsliți cât puteți de tare!
Dle Bond, coboară cârligul de prindere!
Am înțeles, dle.
Dle Lawrence, du-ne sub vânt drept spre balene.
Am înțeles, dle.
- Smoală fierbinte, dle. - O să îl găsim.
Suntem aproape de balenă.
Treci deasupra ei!
Este a noastră, băieți.
Ce a fost asta, dle Lawrence?
Dle Chase.
La naiba.
Găsiți-l pe dl Lawrence...
Aduceți-l pe dl Lawrence la pompele principale!
Unde este?
Babord prova!
Dați-mi cel mai mare vârf de harpon pe care-l avem.
Vrea să se lupte.
N-am mai văzut niciodată o balenă să facă asta.
Dle Lawrence, preia cârma.
Dle Ramsdell, asigură celălalt capăt al funiei de catargul principal.
Am înțeles, dle.
Masculul ăsta de balenă este al meu, atât timp cât trăiesc.
Feriți!
Dle căpitan...
Nava Essex, este avariată.
Întoarceți barca.
- Ajutați-mă! - Aici! Drept în față, dle Nickerson.
Dle Chase.
O balenă, dle. A distrus nava.
Ce?
I-am pierdut pe Easton și pe Sanborn.
Pompele sunt inutile, dle.
- Pregătiți-vă să abandonăm nava. - Nu putem să vâslim până acasă!
Trebuie să luăm pânzele și să improvizăm ceva.
Am înțeles, dle.
Luați cât de multă apă și mâncare puteți căra.
Avem nevoie de toată apa potabilă pe care o găsiți.
Rămânem pe navă cât putem mai mult.
Dle Chappel, proviziile!
Luați cât de multă mâncare puteți căra.
Faceți loc!
- L-ai prins? - Hrană rece și provizii!
- Luați lumânările! - Coboară!
Prindeți funiile.
Trageți!
Haide, Nickerson!
Grăbiți-vă!
- Apucă-mă de mână! Te-am prins! - Ridicați-l!
Trebuie să ne îndepărtăm de uleiul ăla.
- Nickerson! Unde e dl Chase? - Era aici, dle.
Dle Chase!
Dle Chase, dle!
- Unde este primul ofițer? - Îndepărtați-vă!
Dle Chase, dle!
Îndepărtați-vă!
- Trebuie să plecăm! - Nu, așteptați.
Așteptați! Dle Chase, dle!
Uitați-l! Uitați-l! Uitați-l!
- Aici! - Uitați-l pe dl Chase!
Dle Chase!
L-am prins.
Plecăm la pescuit, nu-i așa?
Clar și încărcați, dle Joy.
Îndepărtați-vă, sau ne va trage sub apă odată cu ea.
2.000 de mile nautice la vest de America de Sud
Dle căpitan, cum rămâne cu proviziile noastre?
60 de grame de biscuiți pe zi de fiecare persoană
și jumătate de pahar de apă.
Nu putem trăi cu atât.
El este!
Da, sigur este el.
Nu mă prostești, dle Chase.
- Dle Coffin. - Serios?
Din cauza ta suntem aici. Știi că din cauza ta suntem aici.
- Hei! Pune-l jos. - Dle Coffin, pune pistolul jos!
Spune că ești speriat!
Dle Coffin, pune pistolul jos!
Știi ce o să se întâmple când o să se termine mâncarea și apa!
Fă ce spune căpitanul, Coffin!
Vreau doar să-l văd speriat...
- Pe omul de uscat. - Dle Coffin, pune pistolul jos!
- Ăsta e un ordin! - Fă ce spune căpitanul! Acum!
- Spune-o! - Henry.
Spune-o! Spune-o!
Henry! Pune pistolul jos.
Henry, pune-l jos.
Așadar, mergeam spre est,
înapoi în direcția din care venisem,
doar cu soarele și compasul care să ne arate direcția.
Toate direcțiile păreau la fel.
Speranța noastră era să prindem vânturile de west către Insula Paștelui,
o călătorie de 4.800 kilometri.
Timp de 12 zile am plutit în derivă spre sud.
Latitudine șase grade.
Nici măcar cu un kilometru mai aproape de Insula Paștelui.
Suntem blestemați.
O să recuperăm când o să prindem vânturile neregulate.
O să le prindem.
Sheppard!
Prinde-l, căpitane!
Dle Joy, s-a blocat frânghia de ridicare.
Dle Joy! Ești în regulă, dle Joy?
Matthew!
Matthew, bine, ce s-a întâmplat? Ce s-a întâmplat?
- Ce cauți aici? - Lasă-mă să mă uit.
- Nu, nu, nu. - Lasă-mă să mă uit.
Sunt bine, sunt bine.
Liniștește-te. Știu. Știu, vreau doar să mă uit.
Sunt lovit. Este în regulă, bine?
- Dați-i niște apă! - Nu am nevoie de apă!
Dați-i naibii niște apă.
Nu, nu, nu, nu am nevoie de apă. Sunt bine.
Bea asta. Bea!
Te țin eu, te țin eu!
Bine, o să fii în regulă.
Hei, de ce vă uitați cu toții la mine? Sunt în regulă.
Dle căpitan Pollard, sunt în regulă.
Sunt în regulă, naibii. M-ați auzit?
- Owen. - Da.
Sunt bine, în regulă? Sunt bine.
- Ești un nenorocit dur. - Mulțumesc. Sunt în regulă. Pleacă de aici!
Să mergem.
De ce să irosim apa pe un mort?
Se cunosc unul pe celălalt. Au navigat împreună din copilărie.
Spune-mi,
poți să stai să nu faci nimic și să privești cum îți moare fratele?
Este doar o problemă de cifre, dle Chappel.
Nu este îndeajuns pentru toți.
De ce să irosim apa pe un mort?
De ce să irosim apă...
De ce să irosim apă?
De ce să irosim apa pe un mort?
Dle Nickerson?
- De ce să irosim apa pe un om mort? - Ești în regulă, dle?
- Nu pot. - Ce nu poți?
Nu, tu... tu ai suficient. Ai mai mult decât suficient.
Dar, dle! Am ajuns foarte departe.
- Am ajuns la un sfârșit. - Avem o înțelegere, dle.
Ia banii și pleacă! Este un târg al diavolului!
Nu, dle, diavolului îi plac secretele nespuse,
în special cele care sunt ca o rană în sufletul unei persoane.
Care este secretul tău?
w.w.w.s.u.b.t.i.t.r.a.r.i.n.o.i.r.o
Nu sunt un scriitor mare.
Eu nu sunt Hawthorne.
După ce am auzit prima dată de Odiseu,
povestirea asta m-a bântuit.
Mă consumă.
Mă tem că dacă n-o scriu,
nu voi mai scrie niciodată.
Ce altceva?
Mă tem că dacă o scriu,
nu va fi la fel de bună precum ar trebui.
Continuă povestirea, dle...
pentru noi amândoi.
De 34 de zile izolați în larg
Dă mai departe.
Mulțumesc, dle.
Îți mulțumim Ție, Dumnezeule, aceasta este mâncarea noastră...
Îmi pare rău.
Pentru viață, sănătate și totul.
Pământ.
Pământ!
- Pământ, Owen! - Pământ!
Pământ! Pământ! Pământ!
Vâsliți! Vâsliți, vâsliți!
Vâsliți!
Opriți-vă rapid! Opriți-vă rapid!
Dle Chase, ce este, dle?
Dle Chase, ce naiba este? De ce ai oprit?
- Ne-a urmărit. - Ce?
Nu e nimic acolo, dle Chase.
Nu este nimic acolo, dle.
Dle, ce faci?
Țineți-vă bine! Țineți-vă bine!
Unde este?
Ar putea fi Insula Ducie.
Fără hartă, compas sau sextant nu avem cum să fim siguri.
Vom menține focul aprins zi și noapte,
să sperăm că o navă în trecere ne va vedea fumul.
Asta voiam să vă arăt.
Au stat aici multă vreme, fără îndoială,
așteptând o navă.
Dar nu a venit nicio navă.
Nu o să vină nicio navă.
Dacă rămânem aici, o să murim.
Cât timp credeți că le vor trebui păsărilor
să nu mai vină aici când or să vadă că le sunt mâncate ouăle?
Este un privilegiu să știi dinainte momentul morții cuiva.
Și să te poți pregăti pentru asta...
Un blestem să fii atât de departe de casă...
Fără o șansă să-ți iei la revedere ori să faci pace,
sau să te răzbuni.
Dar cel puțin, putem regla conturile între noi,
căpitane?
Al cui căpitan?
Nava Essex s-a scufundat fără să ai nicio vină.
- Sunt la fel de vinovat... - Nu ai fost tu căpitanul!
Dar ai fost născut să faci slujba asta.
Eu doar am fost născut pentru ea.
Ce crezi că ar trebui să facem, George?
Cu ce l-am supărat atât de mult pe Dumnezeu?
Singura creatură de aici care l-a supărat pe Dumnezeu este balena.
Nu noi?
Nu aroganța noastră, lăcomia noastră? Uite unde am ajuns.
Noi suntem creaturi supreme făcute potrivit asemănării Domnului.
Stăpânii Pământului,
a căror treabă este să navigăm în jurul lumii care ni s-a dat.
Și să modificăm natura potrivit voinței noastre.
Chiar te simți ca un stăpân al Pământului după tot prin ce am trecut?
Nu suntem nimic... Suntem doar... pete... praf.
Navigăm la răsărit.
Dacă o să murim, cu voia Domnului,
să murim ca niște bărbați.
- Suntem pregătiți, dle Weeks? - Da, dle.
Dle Chappel.
- Dle Wright. - Nu pot să fac asta, dle.
Eu, Locks și cu Weeks...
rămânem.
Ești pregătit de plecare, Matthew?
- O să te ajut să te ridici... - Care-i rostul?
- M-ai auzit? - Nu, mergem acasă. Mergem acasă.
Este fără rost.
Pleacă.
La naiba, Matthew.
Este în regulă.
O să trimit un vas după tine imediat cum ne întoarcem.
Și o să jucăm cărți înapoi în Nantucket, bine?
- Da, s-a făcut. - Bine.
Vrei să ți-o deschid?
Nu, cred că mă descurc. Dacă o să se ajungă la asta.
Dumnezeu să fie cu tine, frate.
Da, și cu tine.
Frate Peterson?
- Veniți cu noi? - Dle Peterson.
Vino la noi în barcă cu dl Bond.
De 48 de zile izolați în larg
Unde... unde este?
Pollard.
Dle Lawrence, dle Lawrence, trezește-te.
Unde a dispărut cealaltă barcă?
- Pollard! Pollard! - Căpitane Pollard!
- Pollard! Pollard! - Căpitane Pollard, dle!
- Pollard! - Căpitane!
Căpitane Pollard!
Pollard!
Ce s-a întâmplat?
Benjamin, ce faci?
Este mort.
Îl arunc peste bord, dle.
Uită-te la mine. Uită-te la mine, Benjamin.
Niciun marinar întreg la minte nu renunță la ce l-ar putea salva.
Ascultă-mă, băiete, ascultă-mă.
El ne poate ajuta.
Tatăl nostru care ne ești în ceruri...
Creaturile îți așteaptă mâncarea zilnică...
Așa că s-a hotărât.
Am preparat cadavrul.
Am scos organele.
I-am separat membrele de trup.
Și am tăiat toată carnea de pe oase.
După care...
am închis cadavrul.
l-am cusut...
cât de decent am putut...
și l-am încredințat mării.
Mai întâi am mâncat inima.
Mă judeci.
Nu.
Uite... uite...
s-a făcut.
Am spus-o.
Nu ai spus nimănui?
Nu.
Nici măcar soției tale?
Crezi că m-ar mai putea iubi
dacă ar ști grozăvia pe care am comis-o?
Da, te-ar iubi.
Și dacă mi-ai fi spus povestea asta când ne-am cunoscut,
și astăzi aș purta inelul tău.
Puterea acelui băiat
este încă în tine.
Eu văd asta...
chiar dacă tu nu o vezi.
Poți să-ți termini povestirea acum, dragostea mea.
Uite...
Ridică-te.
Ascultă.
La naiba.
Mai avem câteva picături de apă rămase.
Nu renunța, mergem acasă.
Ai o familie...
acasă, dle Chase?
Da, am o soție.
Da. Și un fiu sau o fiică.
De 71 de zile izolați pe mare 1.200 de mile marine vest de America de Sud
Foarte bine.
Căpitane, o să tragem din nou la sorți.
Nu o să facem așa ceva.
- O să tragem din nou la sorți. - Dle Ramsdell,
preiei comanda acestei bărci.
Ai înțeles?
Ești căpitanul nostru, oamenii tăi au nevoie de tine.
Oamenii vor fi bine.
Te rog. Te rog. Te rog.
- Henry... - Să tragem din nou la sorți.
Este un ordin.
Dacă tu nu poți s-o faci,
dă altuia pistolul.
Nu, nu, nu!
Eram de câteva săptămâni în zona Ecuatorului unde nu erau vânturi.
Partea aia a Pacificului este mai degrabă un deșert decât un ocean.
Soarele dogorea...
Mă temeam...
Tot la ce mă puteam gândi...
era că toți ceilalți vor muri, iar eu voi fi ultimul care rămâne în viață.
Din ce-și putea da seama dl Chase, eram în continuare la 1.200 de kilometri în larg.
Dle Chase.
Dle căpitan Pollard.
Mă bucur să te văd.
Este foarte puțină fericire în supraviețuirea noastră.
Și în a noastră la fel, dle.
Barzillai?
Cea de-a treia barcă?
Lipsesc de zile întregi.
Mă tem că s-au pierdut, dle.
Dle Chase, ai cea mai bună poziție.
Este doar o balenă.
Acolo! Aruncă harponul!
Aruncă-l!
Aruncă-l, aruncă harponul!
Aruncă-l!
Fă-o! Acum! Aruncă harponul!
De ce nu l-ai aruncat?
Ești un prost afurisit.
Curentul ne-a îndepărtat...
și atunci a fost ultima dată când am văzut barca căpitanului Pollard.
De 87 de zile izolați pe mare
Un vas!
Un vas la proră la babord!
Dumnezeu să aibă milă.
De 90 de zile izolați pe mare 18 februarie 1821
Dle Chase.
Tată...
Nu mă părăsi, tată.
Hei, dle.
Dle Chase. Dle. Uite. Uite, dle.
Dle Chase.
Uite. Acolo.
Vin.
Trezește-te.
Vin după noi.
Dle Chase, privește.
Am fost salvați acolo, lângă Insula Más Afuera, Chile,
la 90 de zile după scufundarea navei Essex.
Ne-au dat niște haine vechi și ne-au hrănit.
La început a fost dificil să mănânc. Ciudat.
Ne-au îngrijit cât de bine au putut,
până când am găsit o navă care mergea spre casă.
Acea călătorie a durat alte trei luni.
Portul Nantucket 11 iunie 1821
Părea că întreaga insulă venise să ne vadă cum ne întorceam.
Dar nu erau urale... doar liniște.
Se uitau la noi de parcă eram... apariții... fantome.
Nu am spus nimănui nimic despre detaliile supraviețuirii noastre.
Dar mă întreb dacă cumva știau despre privațiunile noastre.
Poate erau doar curioși.
Ți-am promis, nu-i așa?
Dumnezeule.
Hei, scumpo! Ea cine este?
Phebe Ann.
Phebe Ann Chase.
El este tăticul tău.
Hei, scumpo.
Este tăticul tău.
Desigur, nu au putut să-l lase în pace.
Dl Chase și soția lui abia merseră câteva străzi spre casă
când el a fost oprit și forțat să revină la Biroul Maritim.
Erau în continuare probleme de discutat.
Dle, referitor la situație...
Datorită pierderilor semnificative de vieți și bunuri a călătoriei noastre,
se pare că va fi o anchetă.
Și în calitate de căpitan și de prim ofițer,
este de așteptat să dăm socoteala pentru ce s-a întâmplat.
Da, desigur.
Și discutând cu proprietarii navei și cu tatăl meu,
este evident că o dezvăluire completă că avea ramificații...
ramificații teribile pentru întreaga industrie.
Și anume că o balenă a scufundat nava Essex.
Dar ăsta este adevărul.
Dacă casele de asigurări și investitorii încep să-și facă griji despre...
monștri marini care scufundă nave,
marinari care trag la sorți ca să supraviețuiască...
Cu toții suntem în industria uleiului.
Și ca în orice industrie, probabilitatea succesului
trebuie să fie întotdeauna mai mare decât riscul aferent.
Așadar, ce sugerezi, George?
Să spui că nava s-a scufundat.
- Asta este o minciună. - Și că oamenii au murit înecați.
Asta este o altă minciună.
Gândește-te la asta... or să te facă căpitan.
O promisiune pe care o am deja în scris.
Doar cu condiția să aduci acasă o navă plină de ulei de balenă.
În felul ăsta este garantat.
Ai fi un om bogat.
Numele Chase nu ar mai trebui să fie numele unui fermier, ci un nume consacrat
care aparține marilor familii din Nantucket.
Vreți să mint cu privire la ce s-a întâmplat pentru profit?
Îți cerem să fii pragmatic.
Nava Essex a fost lovită și scufundată de o balenă albă.
Iar aceia dintre noi care au supraviețuit în bărcile prost echipate
au trebuit să comită orori ca să supraviețuiască.
Iar la întoarcerea noastră se așteaptă de la noi să mințim,
pentru ca voi, proprietarii de nave din Nantucket,
să vă puteți căptuși portofelele și să dormiți bine noaptea?
Ei bine, nu voi denatura adevărul.
Și nici tu nu ar trebui să faci asta, George.
Acea ultimă dată când l-am văzut...
Dle Chase, dle.
Nu am putut să-mi găsesc cuvintele potrivite să-i spun ce voiam.
Thomas.
Poate nu există cuvinte.
O să plec spre Falmouth, și...
a fost...
a fost... a fost o onoare, dle,
să lucrez sub comanda dumneavoastră.
Onoarea a fost a mea, dle Nickerson.
Poftim.
Mult noroc, Thomas.
Și dumneavoastră, dle.
În ziua următoare George Pollard a fost chemat în fața comisiei de anchetă.
Domnilor, căpitanul George Pollard.
Erau acolo toți oamenii importanți din Nantucket.
A fost o formalitate.
Bună ziua, căpitane, stai jos, te rog.
Povestește oficial.
Nava Essex a fost lovită și scufundată de o balenă albă
la 1.200 de mile vest de Ecuator.
De parcă ar fi vorbit însuși Owen Chase.
Le-a spus adevărul.
Conștiința căpitanului Pollard era curată.
Dar ancheta a fost un simulacru.
Pollard a plecat din nou
după balena albă... dar nu au mai găsit-o niciodată.
A condus o a doua navă în jurul Hawaii...
de două ori blestemat.
Nu a mai navigat niciodată.
Iar Owen Chase?
Era un om de cuvânt.
Mai întâi a trimis un vas înapoi spre Insula Ducie.
Dl Joy murise,
dar ceilalți trei erau incredibil încă în viață.
Apoi?
Apoi a împachetat lucrurile și s-a mutat cu familia la New Bedford...
ca să o ia de la capăt...
A devenit un căpitan pe un vas comercial,
navigând așa cum voia.
Ei bine, cu siguranță că ai obținut ce voiai de banii tăi, dle Melville.
Aceste nopți de februarie sunt cele mai lungi din an.
- Ei bine, acum vă puteți odihni amândoi. - Credeți-mă...
Nu o să mă mai odihnesc ceva vreme.
De ce?
Ai povestirea acolo, intriga este toată acolo.
Poate nu urmăream intriga.
Nu? Atunci ce?
În noaptea asta mi-ai oferit altceva.
Ce anume?
Curajul de a merge acolo unde nu vrea nimeni să meargă.
Dle Melville,
ce ai auzit, ceea ce ți-am spus,
îți va fi totul de folos pentru cartea ta?
Va fi un roman de ficțiune, dle Nickerson,
inspirat din adevăr,
dar nu cred că o să simt nevoia să folosesc totul.
- Mulțumesc. - Poftim...
ia ăștia cu tine.
Nu, banii sunt pentru tine, insist.
Eu insist să-i păstrezi.
Iar eu insist că o singură persoană din conversația asta nu este beată.
- Așadar, te întorci la... - Pittsfield, Massachusetts.
Ei bine, mult noroc.
Mulțumesc.
Știi...
Am auzit că un om din Pennsylvania a făcut recent o gaură în pământ,
și a găsit petrol.
Asta nu poate fi adevărat.
Am auzit și eu asta.
Petrol din pământ.
Închipuiește-ți asta.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Herman Melville și-a terminat romanul în 1850.
Un an mai târziu a fost publicat "Moby Dick".
Despre "Moby Dick", Nathaniel Hawthorne a spus: "Este o epopee demnă de Homer.
Va fi epopeea Americii".