Cum ajunge cineva să cunoască necunoscutul?
Ce aptitudini trebuie să aibă un om?
De când s-a descoperit uleiul de balenă,
care putea lumina oraşele noastre ca niciodată până acum,
s-a creat o cerere globală.
A forţat oamenii să se aventureze tot mai departe
în adâncul, albastru necunoscut.
Nu-i cunoaştem adâncimea,
şi nici creaturile care trăiesc acolo.
Monştri, sunt reali?
Sau povestirile există doar ca să ne facă să respectăm secretul negru al oceanului?
In The Heart Of The Sea
Insula Nantucket, Massachusetts Februarie 1850
Întrebarea mă irită şi mă încântă deopotrivă,
şi este motivul pentru care ţi-am scris a doua oară ca să-ţi cer o întâlnire.
O conversaţie cu tine, dle,
cred că mă va ajuta pentru romanul pe care intenţionez să-l scriu,
în prezent întitulat "Moby Dick".
Sper că vei reconsidera oferta mea.
Necunoscutul, acolo tânjeşte imaginaţia mea să se aventureze.
Astfel, întrebarea mă bântuie în continuare.
Cum ajunge cineva să cunoască necunoscutul?
Cu sinceritate, Herman Melville.
Am închis!
Nu mai primim la pensiune după ora opt.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Ai venit.
Te caută cineva, dragostea mea.
Tom Nickerson?
Herman Melville.
Am primit scrisoarea ta.
Fie eşti un om disperat, fie un prost să vii tocmai până în Nantucket.
Ei bine, oferta mea este încă valabilă.
Cazarea pe trei luni pentru o singură noapte de discuţii.
Este tot ce am în lume asta.
Dar prefer să mă gândesc la ei ca la o investiţie.
Vreau să-mi spui ce s-a întâmplat...
cu vasul Essex.
Ei bine, tu ce crezi că s-a întâmplat?
Sunt şoapte, zvonuri că Essex...
Ce vrei? Ce povestire te aştepţi să auzi?
Cea cu balena.
Nava Essex a eşuat, a fost o anchetă completă.
Cred că ancheta nu a descoperit adevărul.
Ieşi.
Eşti ultimul supravieţuitor al navei Essex, dle.
Dacă nu tu nu vorbeşti, cine o va face?
Nu m-ai auzit? Pleacă. Acum.
Nu, nu trebuie să pleci.
- Te rog, doar un minut... - Nu vrea să vorbească şi...
Nu am venit tocmai până aici să fiu umilit şi să-mi pierd timpul.
Te rog, dle Melville,
nu-mi va vorbi despre Essex. Nimănui. Niciodată nu a făcut-o.
Ascunde totul în el.
Sufletul său e chinuit şi are nevoie să se confeseze.
Te rog, lasă-mă să vorbesc cu el... te rog.
Dragoste,
cred că ţi-ar face bine să vorbeşti cu omul ăsta.
Nu!
Ascultă bine!
Cine ţine casa asta la un loc în timp ce tu bei până mori?
O să vorbeşti cu acest om, atât cât este necesar...
ca să păstrezi banii.
Ne cunoşti circumstanţele, Tom.
Doar cât este necesar.
O să aduc whiskey.
Am neglijat să spun în scrisoarea mea, dar odată am fost vânător de balene.
O singură călătorie. Adică... începător bun la toate.
Aşadar, ai văzut totul.
Soţia mea îţi citeşte cărţile.
- Îi plac. - Mă bucur să aud asta.
S-au vândut bine, dar cred că această povestire
ar putea depăşi chiar şi succesul primului meu roman... care a avut un succes uriaş.
O altă dorinţă de-a ta de călătorie pe mare.
Ai citit Hawthorne, dle Melville?
El este un scriitor, un scriitor grozav.
Este.
Dar el nu este aici, iar eu sunt...
pentru motivele mele.
O să-ţi povestesc despre Essex, cred că o să fii dezamăgit,
dar fiecare cuvânt pe care îl voi spune va fi adevărat.
Povestirea navei Essex este povestirea a doi bărbaţi...
Căpitanul George Pollard,
şi a primului său ofiţer, Owen Chase.
Owen, nu vrei să întârzii.
O să fiu acolo.
În plus, nu o putem lăsa pe fiica noastră să doarmă sub un acoperiş care curge, nu-i aşa?
Ce te face să fii atât de sigur că o să fie fată?
Ei bine, trebuie să fie.
Ca să-mi amintească de ce trebuie să te iubesc, fiind atât de încăpăţânată.
Dacă o să fie fată, o să fie o versiune de-a ta, nu o să semene cu mine.
Cu părul blond şi hotărâtă să cucerească lumea.
Bănuiesc că după ziua de azi, o să schimbi tunica aia pe o uniformă.
Aşa este.
În cele din urmă o să plecăm din locul ăsta cu noroi într-o casă de căpitan în Quaise.
Nu vreau una din casele din oraş cu vecini îngâmfaţi.
Aici este suficient loc pentru toţi trei.
Şti, uneori sufletul tău bun şi firea ta bună sunt de nesuportat.
Du-te să devii căpitan.
- Cât oferi? - 190.
Am 1.000 de galoane la doi dolari galonul!
Cumpăr 40 de părţi.
Vânzătorule, vânzătorule, aici!
S-a întors nava Criterion cu o încărcătură grozavă, 1.600 de butoaie.
Un nou record, 50 de lire sterline pentru sperma de balenă pe piaţa din Londra.
Felicitări!
Bună dimineaţa, dle Chase.
- Dle Mason. - Intră, te rog.
Partenerul meu, Benjamin Fuller.
- Bună dimineaţa, dle. - Stai jos.
Dle Chase, sper că realizezi cât de satisfăcuţi suntem
de munca pe care ai făcut-o pentru noi în decursul anilor.
Mulţumesc, dle.
Una dintre navele noastre, Essex
tocmai a fost echipată cu mari costuri financiare şi este gata să plece pe mare.
Făcând o asemenea investiţie în ea,
vrem să ne asigurăm că este în cele mai bune mâini posibile.
Aşa că...
ne face o mare plăcere să-ţi oferim o poziţie la bordul ei.
Postul de prim ofiţer.
Prim ofiţer?
Dle Mason, mi-ai promis comanda unei nave după ultima mea călătorie,
când v-am adus 1.500 de butoaie, îţi aminteşti? Mi-ai dat cuvântul tău.
Promisiunea aia trebuie amânată.
Ca toţi ceilalţi, am avut o perioadă grea recent.
Ei bine, nu când eram eu.
Nantucket domină acum piaţa mondială, asta nu trebuie să se schimbe.
Nu este un timp bun pentru experimente.
Nava Essex va fi condusă de căpitanul George Pollard,
vlăstarul unei familii grozave de vânători de balene.
De asemenea, tatăl lui este patronul nostru.
Sângele, dle Chase. Poţi să ai toate călătoriile la centură,
dar sângele va câştiga întotdeauna.
Da, ei bine, sângele nu va umple nava cu ulei, dle Mason.
Ca să poată comanda cu succes, un căpitan trebuie să fie respectat.
Dacă oamenii nu or să-l respecte?
O să te asiguri că-l vor respecta.
Bună ziua, domnilor.
Îţi înţeleg dezamăgirea.
Aşa că...
O cotă de 1/15.
Este mai mult decât am plătit vreodată oricărui prim ofiţer.
Şi dacă revii cu 2.000 de butoaie de ulei, ai cuvântul meu,
că data următoare o să devii căpitan.
Mi-ai mai dat cuvântul tău şi înainte, dle Mason.
Aşa că, de data asta o să-l accept în scris.
Dle căpitan Pollard, tocmai am avut o conversaţie agreabilă cu dl Chase,
care ar fi onorat să lucreze sub comanda dumitale.
Mă bucur să aud asta.
Acum trebuie să fiu dădaca unui începător.
Un tip trist născut în Nantucket cu o afurisită de lingură de argint în gură.
Ştii, ar fi trebuit să le arunc oferta înapoi în faţă.
De ce? Acum ai în scris ofertă de a deveni comandant.
Da, ei bine, cuvântul unui mincinos este fără valoare, chiar dacă este pe hârtie.
Ştii că te-aş iubi la fel chiar dacă ai fi căpitan?
Şi nu ai lipsi doi ani.
Nu o să lipsesc doi ani.
O balenieră din Bedford care s-a întors săptămâna trecută a lipsit trei ani.
A pierdut doi oameni şi tot a avut cala goală pe jumătate.
Ei bine, ei erau din Bedford şi nu mă aveau pe mine la bord.
Drăcia naibii!
O să fiu căpitanul propriei mele nave...
o balenieră.
După ei, tot ce am avea este această bucată de pământ,
şi asta nu o să se întâmple, Peggy.
Astea sunt cuvintele tatălui tău, nu ale tale.
Ce este în neregulă cu aceste cuvinte?
Voia lucruri pentru familia lui, pentru el.
- Era un visător, Owen - Da, era.
Visa la ocean şi nu a ieşit niciodată pe ocean din cauza unor asemenea oameni.
Cel puţin şi-a văzut copilul născut.
Este tot ce ştiu.
Îmi pare rău.
M-am măritat cu un vânător de balene.
Hei.
O să mă întorc cât de repede o să pot, jur.
Întoarce-te, te rog. Promite-mi.
Deja ţi-am jurat, acum vrei să-ţi şi promit?
Îţi promit.
Fiule, să vorbim ceva.
Ca să fii căpitan, nu poţi să fii prieten. Eşti superiorul lor.
Să nu uiţi niciodată asta, să nu-i laşi niciodată pe ei să uite asta.
Mulţumesc, fiule.
Străbunicul tău şi puţini alţii au creat această industrie.
Fără noi, fără tine, lumea se cufundă în întuneric.
Sper să aduc onoare numelui familiei Pollard, dle.
Tu, Dumnezeule, ai creat măreaţa balenă,
Minunatul monstru al oceanului nesfârşit;
Forţa sa nemăsurată depăşeşte înţelegerea.
Dar, Dumnezeule atotputernic, Ai hărăzit ca noi, sărmani muritori
Să ne implicăm noi, Soţiile şi copiii noştri ca să înfruntăm,
Acest monstru teribil cu o mânie războinică.
Tatăl nostru, aruncă lumina Ta glorioasă asupra acestor oameni,
Şi asigură-le o călătorie prosperă,
Ca să se întoarcă în siguranţă Din pântecul navei.
Astfel încât uleiul balenelor albe Din Nantucket
Să continue să ne lumineze casele,
Străzile oraşului să fie în siguranţă Faţă de păcat în noapte,
Să alimenteze maşinile industriei noastre,
Să conducă măreaţa noastră naţiune înainte,
Ca nobila noastră specie să evolueze. În numele Tău, ne rugăm.
Aşadar, în ce lună se întâmpla asta?
Târziu, spre sfârşitul anului, eram una din ultimele nave care plecam.
Din cauza asta eu şi cu prietenul meu Barzillai aveam o slujbă.
Uite, aveam 14 ani. 14.
Nickerson, stai degeaba, băiete! Mişcă-te!
Prima dată pe mare, eram speriat, dar şi mai speriat ca să arăt asta.
Barzillai avea 17 ani.
Eram orfani, crescuţi pe debarcader, amândoi grăbiţi să fim numiţi bărbaţi.
Ce mai aşteptaţi? Aduceţi-l la bord! Trageţi!
Ce sunt acele alea pe care le poartă?
Sunt ace de balenă, Thomas.
Cum fac rost de unul din alea?
Ei bine, trebuie să arunci un harpon care să ucidă.
În cea mai mare bestie care există pe Pământ.
Nickerson, adu-i lucrurile verzi dlui Bond.
Mişcă-te repede, la naiba.
Într-o bună zi o să am 12 din alea.
Pune-le pe lada aia.
Mai să fie, faptul că eşti la bord înseamnă un singur lucru.
Da! Cel puţin e o persoană pe nava asta care ştie adevărul despre Owen Chase.
Nu, dar toate celelalte nave şi-au format deja echipajul.
Nu, nu, eu sunt un om reformat, Owen. Întrebarea este, tu eşti?
Nu-mi spune că Matthew Joy a renunţat să mai bea.
Am păcatele mele. Dar Owen Chase a renunţat la temperamentul său?
Sunt liniştit ca într-o biserică.
O să cred asta când o să o văd.
Având în vedere căpitanul nostru, cred că liniştea ta o să ţină 48 de ore.
Mult noroc.
- Pollard, George Pollard. - Owen Chase.
- Chase, numele tatălui tău, nu-i aşa? - Da, aşa este.
Foarte curând vom fi plecaţi de pe insula asta de ceva vreme, iar eu voi fi acasă.
Trebuie să spun că am fost surprins.
În mod normal un căpitan îşi alege singur primul ofiţer.
Un căpitan cu experienţă, da.
Desigur, poţi să înţelegi punctul de vedere al proprietarilor,
au vrut să-şi pună investiţia în mâinile unor bărbaţi.
Într-adevăr.
Probabil au vrut doar o mică asigurare în plus, asta e tot.
Ei bine, supraveghează-mă şi spune-mi dacă greşesc ceva.
Nici nu aş vrea altfel, dle căpitan.
Dle Chase, ridică ancora.
- Suntem în vânt, coborâţi vela de sus. - Am înţeles.
- Collard, ai cârma! - Am înţeles!
Dle Joy, navighează.
Dle Cole, dle Chappel, rămâneţi lângă ancoră!
Dle Chappel, ai cârma!
Boyd! De ce nu sunt desfăcute colierele astea?
Să navigăm, la naiba!
S-a ridicat!
- Dle căpitan, atenţie! - În spatele tău, capitane!
- Care este problema, dle Sheppard? - S-a prins vela, dle.
- S-a blocat scripetele! - Nu se eliberează!
Ai grijă cum păşeşti!
S-a prins scripetele, Owen!
La o parte!
Bună, treaba, dle Chase!
Dacă ajungem la Cape Verdes în următoarele două săptămâni
o să avem o şansă bună să ajungem în Pacific conform programului.
Porumb, dle Chase?
Nu, mulţumesc, dle, nu mi-a plăcut niciodată.
Asta este ciudat.
- Tatăl tău cultiva porumb în Cape Cod. - Aşa este.
După cum îţi imaginezi, m-am săturat brusc să mănânc asta în fiecare zi.
Porumb, bame, fasole, cred... Înainte să meargă la închisoare.
- Cunoşti povestirea, dle Joy? - Dle?
Ştiai că dl Chase a fost practic orfan ca urmare a încarcerării tatălui său?
Ei bine, cu toţii avem propriile noastre drumuri spre mare.
De asta este o regulă să nu punem prea multe întrebări.
Totuşi, nu se poate să fi fost uşor. Totuşi...
Te-a adoptat familia marinarilor din Nantucket.
Asta nu e prima dată când am fost numit om de pământ...
sau străin al insulei de către un tip din Nantucket
care-mi aminteşte că nu fac parte din familia lor.
Acum, dacă mă scuză căpitanul, trebuie să atribui carturile şi bărcile balenierei.
- Nu, dle, nu pentru mine. - Nicio picătură?
Nu, dle. După cum am spus, uneori e mai bine să se pună mai puţine întrebări.
Bastarzi zgârciţi. Unde e carnea?
Asta e o fată superbă, dle Joy.
Am sculptat asta în cel mai bun os de balenă.
- Pot să ating? - Nu atinge!
Oricum, credeam că eşti căsătorit.
Sunt, ea este.
Ei bine, oricum, ăsta e nasul ei.
Felicitări, doamnelor.
Aţi făcut o treabă grozavă cum aţi întins azi pânzele.
O gaşcă deplorabilă de vânători de balene cum nu cred că am mai văzut.
- Dle Chappel. - Dle.
Eşti harponierul căpitanului.
- Dle Lawrence, o să fii al meu. - Am înţeles, dle.
Iar dl Peterson, va fi harponierul celui de-al doilea ofiţer.
Am înţeles, dle.
Vor fi şase oameni pe o barcă, ieşim fix la ora şase.
Nici măcar nu am ajuns la est de Halifax, dle.
- Cum te numeşti? - Coffin, Henry Coffin.
Este vărul căpitanului, dle.
Ei bine, dle Coffin, crezi că o balenă ştie dacă este la est de Halifax?
Nu ştiu cine sunteţi, sau cum aţi ajuns aici.
Unii dintre voi probabil au săvârşit infracţiuni,
vă ascundeţi, sau sunteţi urmăriţi.
Este în regulă, nu-mi pasă deloc, dar sunteţi aici pentru un singur lucru.
Un singur lucru, ăsta este uleiul de balenă.
Intenţionez să umplu 2.000 de butoaie şi să mă întorc acasă cât de rapid posibil.
Şi chiar dacă vremea este bună şi nu sunt balene, dle Coffin,
o să coborâm bărcile şi o să exersăm toate manevrele necesare capturării unei balene.
Şi oricine este leneş se va găsi în situaţia de a înota spre casă. S-a înţeles?
- Am înţeles, dle. - Am înţeles, dle.
Începătorule, pe punte!
Du-te!
Am înţeles, omule de uscat.
- Thomas Nickerson, nu-i aşa? - Da, dle.
Ştii, unora le este rău la început.
Te rog, trage-mă înapoi!
Cea mai bună metodă de a te pregăti pentru regele Neptun, băiete.
Te rog, ridică-mă.
Este mai bine acum?
Dle, îmi pare foarte rău.
Ei bine, acum ai despre ce să-i scrii maică-tii acasă.
Mama este înmormântată în Smith's Hill.
Este acolo o piatră funerară şi pentru tatăl meu, s-a...
s-a pierdut pe mare înainte să mă nasc.
Dă-mi mie aia.
Baleniera este familia ta, băiete, la bine şi la rău.
În general la rău.
Mătură puntea, puştiule!
Harponieri, nu mai este mult până să vânaţi balene şi să navigaţi.
Am înţeles, dle.
- Ai încurcat funia aia, Nickerson. - Am înţeles.
O să facem asta până când va fi necesar.
Am înţeles, dle.
Harponierii să se pregătească să urce în bărci.
- Am înţeles, dle. - Dle Joy!
- Trebuie să te mişti mai rapid, dle Ray! - Am înţeles, dle Chase.
Nu mai eşti pe pământ, dle Chase.
Acum eşti marinar! Da!
Nu e rău deloc, dle Ray, bravo!
Obişnuiţi-vă, băieţi, trebuie să lucraţi precum caii.
- Dle Chase. - Dle?
Întindeţi vela de sus.
Este înţelept, dle? Suntem aproape de Curentul Golfului.
Cel mai bine e să păstrăm viteza de cinci noduri să vedem cum va fi vremea.
Suntem cu două zile în întârziere.
Trebuie să recuperăm timp înainte să prindem vânturile de est.
Întindeţi vela de sus.
- Întindeţi vela de sus. - Am înţeles.
Haideţi, mişcaţi-vă.
Grăbiţi-vă, întindeţi vela de sus.
Întinde-o, dle Coffin, căpitanul vrea viteză!
Am înţeles, dle.
- Să avem viteză. - Am înţeles, dle.
Poate că e bătrână, dar încă merge cu viteză, băieţi!
Dle, o furtună la tribord. Trebuie să strângem velele imediat.
Nu încă, dle Chase.
Dle, ne îndreptăm spre o furtună cu mai mult de opt noduri,
iar furtuna se mişcă mai rapid.
Lăsaţi-o să vină, oamenii s-au înmuiat după luni de stat pe uscat,
au nevoie de un botez bun, să ştie că ne-am început munca.
Dacă nu strângem pânzele şi nu ne îndepărtăm, ne va prinde furtuna.
Chase, o să rămânem aşa.
- Dle Lawrence, menţine cursul. - Menţin cursul, dle.
O să pierdem jumătate de zi dacă navigam astfel.
O să scurtăm drumul. Dacă oamenii nu se pot descurca
cu o furtună ca asta, atunci să ne ajute Dumnezeu.
Asiguraţi totul pentru vreme rea. Urmează să vină vremea rea, băieţi.
Pregăteşte-te pentru vreme rea, dle Bond, intrăm într-o furtună.
Trebuie să strângem din vele şi să ne lăsăm purtaţi de furtună.
Nu o să facem nimic, dle Chase.
- Dle Lawrence, menţine cursul. - Menţin cursul, dle.
Strânge din vele, dle Chase.
Strângeţi velele!
Trebuie să strângem velele alea!
Întoarce nava, îndreaptă-te în direcţia valurilor!
- Nu, răul a fost făcut! - Întoarce nava!
E prea târziu! E prea târziu, naibii!
O să fim loviţi din lateral!
Ţineţi-vă!
Feriţi!
Dle Joy!
- Trebuie să tăiem frânghiile velei. - Mă ocup eu!
Trebuie să o aducem în poziţia corectă!
Ai vrut să mă vezi, dle.
Mâine la ora şase o să aduni echipajul,
şi o să-i informezi că o să ne întoarcem la Nantucket pentru reparaţii.
Apoi o să le ceri scuze că ai intervenit în ordinele căpitanului
ceea ce era aproape să-i coste viaţa astăzi pe toţi cei de la bord.
Ce?
O să-ţi accept demisia la întoarcerea în port.
Asta este tot.
Tu ai dat ordinul să se întindă vela de sus, dle.
Decizia a fost luată pentru că oamenii trebuiau testaţi.
- Aşa că i-ai trimis în furtună? - Asta...
a fost un ghinion.
Nu, a fost o navigare proastă. Şi să dai vina pe ghinion este pură slăbiciune.
Afurisită să fie impertinenţa ta! Ştii cu cine vorbeşti?
Numele meu este căpitanul George Pollard. Pollard!
Iar tu, dle Chase, indiferent câte ace de balenă ai la rever,
nu eşti nimic mai mult decât fiul unui fermier,
care a reuşit să ajungă ofiţer.
Acum ieşi afară!
Să revii în port fără niciun butoi cu ulei ar fi o greşeală, dle.
Şi deloc potrivit pentru un om al cărui nume este Pollard... sau Chase, deopotrivă.
Şi cel mai bun lucru pentru noi ar fi să folosim toate orele pe care ni le dă D-zeu.
Umple nava asta cu ulei şi revino acasă în mai puţin de un an
şi o să scăpăm unul de celălalt cât de curând posibil.
Crede-mă, niciodată nu am vrut asta mai mult decât tine.
Desigur, asta este decizia căpitanului.
Erau precum un cuplu de proaspăt căsătoriţi.
Un cuplu de proaspăt căsătoriţi care se tolerau, dle Melville,
dar un cuplu de noi căsătoriţi pot şi să scufunde o navă.
- Eşti căsătorit, dle Melville? - Da.
Dumnezeu să aibă milă de tine.
Soţia este însărcinată cu primul nostru copil.
Aşadar, soţia ta ştie că ai adus aici în seara asta toată avuţia ta,
şi că o dai unui străin?
- Nu, dle. - Eşti plin de surprize, nu-i aşa?
Aşadar, nava Essex nu s-a întors în port.
- Nu s-a întors. - A continuat pe ocean.
Da. Dar în scurtă vreme,
am auzit acel zgomot pentru care se roagă orice vânător de balene.
"Ho"!
Suflu!
Una mare! Uite-o cum suflă!
- Balena albă sau caşalot, dle Ramsdell? - Sunt caşaloţi!
Dle Chase, ridică bărcile.
- Toată lumea! Toată lumea pe punte! - Toată lumea pe punte!
Coboară barca!
Atlanticul de Sud 3 luni pe mare
Uitaţi-le cum vin la suprafaţă!
Înainte, băieţi! Forţaţi!
Haideţi, forţaţi-vă!
Ăla este puiul.
- Ăă este puiul? - E cât o vacă!
Ăla e băiatul nostru! Acolo sunt banii!
- Nickerson! Dă la vâsle! - Îmi pare rău, dle.
- 40 de butoaie acolo? - 50!
Băiete, este enervant!
Vâsliţi, băieţi! Mai repede, sau o să fugă, naibii!
Vâsliţi! Mai alert, băieţi. Mai alert!
Vâsliţi!
- Dle Ramsdell, pregăteşte funia. - Am înţeles, dle.
Băieţi, prima aruncare e a mea.
Apropiaţi-vă de ea!
Vâsliţi! Vâsliţi! Rămâneţi aproape.
Sunteţi în prima sanie Nantucket trasă, băieţi.
Cea mai de temut creatură care a trăit vreodată pe acest Pământ.
Se scufundă!
Mâna mea!
Trebuie să uzi frânghia, Nickerson.
Au rămas 250 de metri de frânghie, dle Chase.
Au rămas 150 metri, dle.
O să ne tragă sub apă!
- Matthew, am nevoie de frânghia ta! - Vă dau frânghia!
- Peterson, dă-mi frânghia! - Am înţeles, dle.
- Dă-mi frânghia aia, dle Peterson. - Mai avem 100 de metri de frânghie, dle.
- 35 de metri, dle Chase! - Fă-i nod!
Aruncă!
- Peterson, cârma! - Am înţeles, dle.
- Câţi metri s-au dus? - Au rămas 130 de metri, dle!
Nu, nu, nu, aşteaptă!
- Owen! - Nu, nu încă!
- Nu atinge frânghia aia. - Mai sunt 90 de metri, dle.
- Owen! La naiba! - Am spus să nu o atingi!
Au mai rămas 55 de metri, dle Joy.
Au mai rămas 20 de metri, dle!
O să dureze mult tăierea.
- Untură în ulei. - Goniţi-i, băieţi!
Or să vă mănânce banii.
Plecaţi de acolo, nenorociţilor!
- Ai prins-o? - Da, Chase.
- Cum arată? - Nu prea bine.
Asta e tot.
- Dle Chase, dle? - Da.
Asta a fost tot, dle, nu mai putem scoate.
Acolo este aurul, băieţi. Haideţi, continuaţi să săpaţi.
- Sunt prea mare ca să încap acolo. - Atunci găseşte pe cineva care poate.
Nickerson, vino aici, băiete!
Hei! Am spus să vii aici!
Urcă-te acolo.
Haide, Thomas.
Ce este acolo înăuntru valorează mult mai mult decât ce fierb ei acolo jos.
Dle, nu pot, îmi pare rău. Nu pot.
Du-te acolo jos sau te bag acolo cu forţa.
Mai bine ai strânge asta între dinţi, băiete.
Acolo jos este mai rău decât în fundul diavolului.
Mulţumesc.
- Îmi pare rău. - Uite, Nickerson, ia şi perna mea cu tine!
Du-te jos.
Acolo jos se cunoaşte un bărbat.
Ai fost trimis vreodată în trupul unei balene?
Nu, am fost cruţat.
Ei bine, acolo este adevărata comoară.
Nu o să uit niciodată masculul ăla, primul.
47 de butoaie, desigur, fericirea a fost scurtă.
Apele fuseseră curăţate de balene?
Într-adevăr. Aşa că, ne-am dus mai departe în larg.
Aveam o lună în jurul Capului Horn.
Am lăsat în spate Atlanticul de Sud cu speranţa
că lucrurile s-ar schimba în bine.
Dar faptul că intrasem în Pacific nu ne-a îmbunătăţit situaţia.
Întâlnirile cu balenele erau prea rare.
După aproape un an pe mare, temperamentele căpitanului
şi ale primului ofiţer au devenit mai încordate.
Căpitanul Pollard îşi petrecea cele mai multe zile şi nopţi în cabina sa,
temător să-şi privească echipajul în ochi.
Cala noastră era aproape goală.
Să privim rezultatul eforturilor noastre slabe doar ne aduceau aminte
că suntem foarte departe de a merge acasă.
Atacames, Ecuador
Nu vorbesc limba asta. Vorbeşti engleza?
Da, vorbim "limba" uleiului de balenă.
Preotul a insistat să scriem acasă.
Cui crede el că or să ajute scrisorile?
Văduvelor?
Proprietarilor unei nave care nu mai există?
Cât timp o să trăim în felul ăsta, căpitane?
Cât timp, dle căpitan?
Atunci scrieţi în Spania, imploraţi iertare pentru voi şi pentru căpitanul vostru.
Dle, nimeni nu putea prevedea ce s-a întâmplat acolo pe mare.
Nimeni nu putea prevedea o asemenea oroare.
Şi cine va crede? Nimeni. Cu siguranţă nu proprietarii vasului.
De prea mulţi ani uleiul vostru le-a umplut buzunarele cu aur.
Dle căpitan.
Scuzaţi-mă. Localnicii mi-au spus că voiajul vostru a eşuat, dle.
Căpitanul George Pollard, nava Essex.
Căpitan Clemente Pelaez, nava Santa Maria.
Îi faceţi cinste cu o băutură unui coleg?
- Ca întotdeauna, George. - Da, căpitane.
Nu. Nu, nu.
Ghinion, nu?
Cât de departe în larg?
Suficient de departe ca doar un prost să meargă acolo.
Cât de departe este asta?
1.000 de leghe de-a lungul Ecuatorului.
Teritoriile îndepărtate.
Erau şi balene acolo?
Mai multe decât ai visat vreodată.
Sute... câmpuri de vârfuri de harpoane cât vedeai cu ochii.
Ar fi putut umple 3.000 de butoaie într-o singură zi.
Cum adică "Ar fi putut"?
Dacă nu era acel demon...
o balenă.
Albă ca alabastrul,
30 de metri lungime.
A ucis şase dintre membri echipajului meu.
Iar nouă, restul, ne-a dat ceva ca să ne amintim de el.
Balena asta dansa jig şi ţi-a furat şi portofelul?
Mulţumesc.
Credeţi asta?
Dacă plecăm acum prindem vânturile polare,
vom face un drum cât se poate de rapid,
umplem cala şi putem fi acasă peste şase luni.
Ce spui, dle Chase?
Nu e nevoie să îndurăm situaţia noastră critică mai mult decât trebuie.
Amin pentru asta.
Amin.
Lăcomia a pus stăpânire pe căpitanul nostru şi pe primul ofiţer.
Aşa că, am ieşit în larg. 1.000 de leghe de-a lungul Ecuatorului.
Dar acum au început speculaţiile.
Acolo or să se ascundă balenele.
Era cât de departe putea merge omul.
Dar noi le vânam.
Cu secole în urmă, marinarii se temeau să navigheze la capătul Pământului,
dar noi ne îndreptăm la limita nebuniei.
Încrederea a făcut loc îndoielii,
iar speranţa superstiţiei oarbe.
Dle căpitan, oamenii vorbesc.
Asta fac oamenii.
Nu sunt bucuroşi de decizia ta de a călători atât de departe.
Ei bine, i-ai pus la punct?
Le-ai reamintit că scopul nostru este de a umple această navă cu ulei de balenă,
iar dacă balenele sunt la 1.000 de leghe în larg, atunci acolo o să mergem şi noi?
Vere, te rog, asta e o nebunie.
Te-ai lăsat influenţat de către acest om.
Trebuie să întorci nava.
Îţi sugerez să te duci înapoi, să-i asiguri pe oameni. Fii un lider...
Şi să nu mai abuzezi niciodată de privilegiul de a fi rudă cu mine...
dle Coffin.
Teritoriile îndepărtate 14 luni pe mare
Ce este?
- Ascultă... - Dle Chase.
- Văd coloane de apă albă. - Unde?
- La babord! - La babord, căpitane.
Vezi ceva?
- Coborâţi bărcile! - Coborâţi bărcile!
Diavolul mănâncă mâncare mexicană.
Înfige harponul adânc! Înfige harponul în el!
Drept în faţă, dle Peterson.
Nu lăsaţi balena să vă mănânce vâslele, băieţi.
Înapoi la treabă!
- Balena? - Da.
- Aşadar, este adevărat. - Da.
Prea mult este adevărat.
Vâsliţi cât puteţi de tare!
Dle Bond, coboară cârligul de prindere!
Am înţeles, dle.
Dle Lawrence, du-ne sub vânt drept spre balene.
Am înţeles, dle.
- Smoală fierbinte, dle. - O să îl găsim.
Suntem aproape de balenă.
Treci deasupra ei!
Este a noastră, băieţi.
Ce a fost asta, dle Lawrence?
Dle Chase.
La naiba.
Găsiţi-l pe dl Lawrence...
Aduceţi-l pe dl Lawrence la pompele principale!
Unde este?
Babord prova!
Daţi-mi cel mai mare vârf de harpon pe care-l avem.
Vrea să se lupte.
N-am mai văzut niciodată o balenă să facă asta.
Dle Lawrence, preia cârma.
Dle Ramsdell, asigură celălalt capăt al funiei de catargul principal.
Am înţeles, dle.
Masculul ăsta de balenă este al meu, atât timp cât trăiesc.
Feriţi!
Dle căpitan...
Nava Essex, este avariată.
Întoarceţi barca.
- Ajutaţi-mă! - Aici! Drept în faţă, dle Nickerson.
Dle Chase.
O balenă, dle. A distrus nava.
Ce?
I-am pierdut pe Easton şi pe Sanborn.
Pompele sunt inutile, dle.
- Pregătiţi-vă să abandonăm nava. - Nu putem să vâslim până acasă!
Trebuie să luăm pânzele şi să improvizăm ceva.
Am înţeles, dle.
Luaţi cât de multă apă şi mâncare puteţi căra.
Avem nevoie de toată apa potabilă pe care o găsiţi.
Rămânem pe navă cât putem mai mult.
Dle Chappel, proviziile!
Luaţi cât de multă mâncare puteţi căra.
Faceţi loc!
- L-ai prins? - Hrană rece şi provizii!
- Luaţi lumânările! - Coboară!
Prindeţi funiile.
Trageţi!
Haide, Nickerson!
Grăbiţi-vă!
- Apucă-mă de mână! Te-am prins! - Ridicaţi-l!
Trebuie să ne îndepărtăm de uleiul ăla.
- Nickerson! Unde e dl Chase? - Era aici, dle.
Dle Chase!
Dle Chase, dle!
- Unde este primul ofiţer? - Îndepărtaţi-vă!
Dle Chase, dle!
Îndepărtaţi-vă!
- Trebuie să plecăm! - Nu, aşteptaţi.
Aşteptaţi! Dle Chase, dle!
Uitaţi-l! Uitaţi-l! Uitaţi-l!
- Aici! - Uitaţi-l pe dl Chase!
Dle Chase!
L-am prins.
Plecăm la pescuit, nu-i aşa?
Clar şi încărcaţi, dle Joy.
Îndepărtaţi-vă, sau ne va trage sub apă odată cu ea.
2.000 de mile nautice la vest de America de Sud
Dle căpitan, cum rămâne cu proviziile noastre?
60 de grame de biscuiţi pe zi de fiecare persoană
şi jumătate de pahar de apă.
Nu putem trăi cu atât.
El este!
Da, sigur este el.
Nu mă prosteşti, dle Chase.
- Dle Coffin. - Serios?
Din cauza ta suntem aici. Ştii că din cauza ta suntem aici.
- Hei! Pune-l jos. - Dle Coffin, pune pistolul jos!
Spune că eşti speriat!
Dle Coffin, pune pistolul jos!
Ştii ce o să se întâmple când o să se termine mâncarea şi apa!
Fă ce spune căpitanul, Coffin!
Vreau doar să-l văd speriat...
- Pe omul de uscat. - Dle Coffin, pune pistolul jos!
- Ăsta e un ordin! - Fă ce spune căpitanul! Acum!
- Spune-o! - Henry.
Spune-o! Spune-o!
Henry! Pune pistolul jos.
Henry, pune-l jos.
Aşadar, mergeam spre est,
înapoi în direcţia din care venisem,
doar cu soarele şi compasul care să ne arate direcţia.
Toate direcţiile păreau la fel.
Speranţa noastră era să prindem vânturile de west către Insula Paştelui,
o călătorie de 4.800 kilometri.
Timp de 12 zile am plutit în derivă spre sud.
Latitudine şase grade.
Nici măcar cu un kilometru mai aproape de Insula Paştelui.
Suntem blestemaţi.
O să recuperăm când o să prindem vânturile neregulate.
O să le prindem.
Sheppard!
Prinde-l, căpitane!
Dle Joy, s-a blocat frânghia de ridicare.
Dle Joy! Eşti în regulă, dle Joy?
Matthew!
Matthew, bine, ce s-a întâmplat? Ce s-a întâmplat?
- Ce cauţi aici? - Lasă-mă să mă uit.
- Nu, nu, nu. - Lasă-mă să mă uit.
Sunt bine, sunt bine.
Linişteşte-te. Ştiu. Ştiu, vreau doar să mă uit.
Sunt lovit. Este în regulă, bine?
- Daţi-i nişte apă! - Nu am nevoie de apă!
Daţi-i naibii nişte apă.
Nu, nu, nu, nu am nevoie de apă. Sunt bine.
Bea asta. Bea!
Te ţin eu, te ţin eu!
Bine, o să fii în regulă.
Hei, de ce vă uitaţi cu toţii la mine? Sunt în regulă.
Dle căpitan Pollard, sunt în regulă.
Sunt în regulă, naibii. M-aţi auzit?
- Owen. - Da.
Sunt bine, în regulă? Sunt bine.
- Eşti un nenorocit dur. - Mulţumesc. Sunt în regulă. Pleacă de aici!
Să mergem.
De ce să irosim apa pe un mort?
Se cunosc unul pe celălalt. Au navigat împreună din copilărie.
Spune-mi,
poţi să stai să nu faci nimic şi să priveşti cum îţi moare fratele?
Este doar o problemă de cifre, dle Chappel.
Nu este îndeajuns pentru toţi.
De ce să irosim apa pe un mort?
De ce să irosim apă...
De ce să irosim apă?
De ce să irosim apa pe un mort?
Dle Nickerson?
- De ce să irosim apa pe un om mort? - Eşti în regulă, dle?
- Nu pot. - Ce nu poţi?
Nu, tu... tu ai suficient. Ai mai mult decât suficient.
Dar, dle! Am ajuns foarte departe.
- Am ajuns la un sfârşit. - Avem o înţelegere, dle.
Ia banii şi pleacă! Este un târg al diavolului!
Nu, dle, diavolului îi plac secretele nespuse,
în special cele care sunt ca o rană în sufletul unei persoane.
Care este secretul tău?
w.w.w.s.u.b.t.i.t.r.a.r.i.n.o.i.r.o
Nu sunt un scriitor mare.
Eu nu sunt Hawthorne.
După ce am auzit prima dată de Odiseu,
povestirea asta m-a bântuit.
Mă consumă.
Mă tem că dacă n-o scriu,
nu voi mai scrie niciodată.
Ce altceva?
Mă tem că dacă o scriu,
nu va fi la fel de bună precum ar trebui.
Continuă povestirea, dle...
pentru noi amândoi.
De 34 de zile izolaţi în larg
Dă mai departe.
Mulţumesc, dle.
Îţi mulţumim Ţie, Dumnezeule, aceasta este mâncarea noastră...
Îmi pare rău.
Pentru viaţă, sănătate şi totul.
Pământ.
Pământ!
- Pământ, Owen! - Pământ!
Pământ! Pământ! Pământ!
Vâsliţi! Vâsliţi, vâsliţi!
Vâsliţi!
Opriţi-vă rapid! Opriţi-vă rapid!
Dle Chase, ce este, dle?
Dle Chase, ce naiba este? De ce ai oprit?
- Ne-a urmărit. - Ce?
Nu e nimic acolo, dle Chase.
Nu este nimic acolo, dle.
Dle, ce faci?
Ţineţi-vă bine! Ţineţi-vă bine!
Unde este?
Ar putea fi Insula Ducie.
Fără hartă, compas sau sextant nu avem cum să fim siguri.
Vom menţine focul aprins zi şi noapte,
să sperăm că o navă în trecere ne va vedea fumul.
Asta voiam să vă arăt.
Au stat aici multă vreme, fără îndoială,
aşteptând o navă.
Dar nu a venit nicio navă.
Nu o să vină nicio navă.
Dacă rămânem aici, o să murim.
Cât timp credeţi că le vor trebui păsărilor
să nu mai vină aici când or să vadă că le sunt mâncate ouăle?
Este un privilegiu să ştii dinainte momentul morţii cuiva.
Şi să te poţi pregăti pentru asta...
Un blestem să fii atât de departe de casă...
Fără o şansă să-ţi iei la revedere ori să faci pace,
sau să te răzbuni.
Dar cel puţin, putem regla conturile între noi,
căpitane?
Al cui căpitan?
Nava Essex s-a scufundat fără să ai nicio vină.
- Sunt la fel de vinovat... - Nu ai fost tu căpitanul!
Dar ai fost născut să faci slujba asta.
Eu doar am fost născut pentru ea.
Ce crezi că ar trebui să facem, George?
Cu ce l-am supărat atât de mult pe Dumnezeu?
Singura creatură de aici care l-a supărat pe Dumnezeu este balena.
Nu noi?
Nu aroganţa noastră, lăcomia noastră? Uite unde am ajuns.
Noi suntem creaturi supreme făcute potrivit asemănării Domnului.
Stăpânii Pământului,
a căror treabă este să navigăm în jurul lumii care ni s-a dat.
Şi să modificăm natura potrivit voinţei noastre.
Chiar te simţi ca un stăpân al Pământului după tot prin ce am trecut?
Nu suntem nimic... Suntem doar... pete... praf.
Navigăm la răsărit.
Dacă o să murim, cu voia Domnului,
să murim ca nişte bărbaţi.
- Suntem pregătiţi, dle Weeks? - Da, dle.
Dle Chappel.
- Dle Wright. - Nu pot să fac asta, dle.
Eu, Locks şi cu Weeks...
rămânem.
Eşti pregătit de plecare, Matthew?
- O să te ajut să te ridici... - Care-i rostul?
- M-ai auzit? - Nu, mergem acasă. Mergem acasă.
Este fără rost.
Pleacă.
La naiba, Matthew.
Este în regulă.
O să trimit un vas după tine imediat cum ne întoarcem.
Şi o să jucăm cărţi înapoi în Nantucket, bine?
- Da, s-a făcut. - Bine.
Vrei să ţi-o deschid?
Nu, cred că mă descurc. Dacă o să se ajungă la asta.
Dumnezeu să fie cu tine, frate.
Da, şi cu tine.
Frate Peterson?
- Veniţi cu noi? - Dle Peterson.
Vino la noi în barcă cu dl Bond.
De 48 de zile izolaţi în larg
Unde... unde este?
Pollard.
Dle Lawrence, dle Lawrence, trezeşte-te.
Unde a dispărut cealaltă barcă?
- Pollard! Pollard! - Căpitane Pollard!
- Pollard! Pollard! - Căpitane Pollard, dle!
- Pollard! - Căpitane!
Căpitane Pollard!
Pollard!
Ce s-a întâmplat?
Benjamin, ce faci?
Este mort.
Îl arunc peste bord, dle.
Uită-te la mine. Uită-te la mine, Benjamin.
Niciun marinar întreg la minte nu renunţă la ce l-ar putea salva.
Ascultă-mă, băiete, ascultă-mă.
El ne poate ajuta.
Tatăl nostru care ne eşti în ceruri...
Creaturile îţi aşteaptă mâncarea zilnică...
Aşa că s-a hotărât.
Am preparat cadavrul.
Am scos organele.
I-am separat membrele de trup.
Şi am tăiat toată carnea de pe oase.
După care...
am închis cadavrul.
l-am cusut...
cât de decent am putut...
şi l-am încredinţat mării.
Mai întâi am mâncat inima.
Mă judeci.
Nu.
Uite... uite...
s-a făcut.
Am spus-o.
Nu ai spus nimănui?
Nu.
Nici măcar soţiei tale?
Crezi că m-ar mai putea iubi
dacă ar şti grozăvia pe care am comis-o?
Da, te-ar iubi.
Şi dacă mi-ai fi spus povestea asta când ne-am cunoscut,
şi astăzi aş purta inelul tău.
Puterea acelui băiat
este încă în tine.
Eu văd asta...
chiar dacă tu nu o vezi.
Poţi să-ţi termini povestirea acum, dragostea mea.
Uite...
Ridică-te.
Ascultă.
La naiba.
Mai avem câteva picături de apă rămase.
Nu renunţa, mergem acasă.
Ai o familie...
acasă, dle Chase?
Da, am o soţie.
Da. Şi un fiu sau o fiică.
De 71 de zile izolaţi pe mare 1.200 de mile marine vest de America de Sud
Foarte bine.
Căpitane, o să tragem din nou la sorţi.
Nu o să facem aşa ceva.
- O să tragem din nou la sorţi. - Dle Ramsdell,
preiei comanda acestei bărci.
Ai înţeles?
Eşti căpitanul nostru, oamenii tăi au nevoie de tine.
Oamenii vor fi bine.
Te rog. Te rog. Te rog.
- Henry... - Să tragem din nou la sorţi.
Este un ordin.
Dacă tu nu poţi s-o faci,
dă altuia pistolul.
Nu, nu, nu!
Eram de câteva săptămâni în zona Ecuatorului unde nu erau vânturi.
Partea aia a Pacificului este mai degrabă un deşert decât un ocean.
Soarele dogorea...
Mă temeam...
Tot la ce mă puteam gândi...
era că toţi ceilalţi vor muri, iar eu voi fi ultimul care rămâne în viaţă.
Din ce-şi putea da seama dl Chase, eram în continuare la 1.200 de kilometri în larg.
Dle Chase.
Dle căpitan Pollard.
Mă bucur să te văd.
Este foarte puţină fericire în supravieţuirea noastră.
Şi în a noastră la fel, dle.
Barzillai?
Cea de-a treia barcă?
Lipsesc de zile întregi.
Mă tem că s-au pierdut, dle.
Dle Chase, ai cea mai bună poziţie.
Este doar o balenă.
Acolo! Aruncă harponul!
Aruncă-l!
Aruncă-l, aruncă harponul!
Aruncă-l!
Fă-o! Acum! Aruncă harponul!
De ce nu l-ai aruncat?
Eşti un prost afurisit.
Curentul ne-a îndepărtat...
şi atunci a fost ultima dată când am văzut barca căpitanului Pollard.
De 87 de zile izolaţi pe mare
Un vas!
Un vas la proră la babord!
Dumnezeu să aibă milă.
De 90 de zile izolaţi pe mare 18 februarie 1821
Dle Chase.
Tată...
Nu mă părăsi, tată.
Hei, dle.
Dle Chase. Dle. Uite. Uite, dle.
Dle Chase.
Uite. Acolo.
Vin.
Trezeşte-te.
Vin după noi.
Dle Chase, priveşte.
Am fost salvaţi acolo, lângă Insula Más Afuera, Chile,
la 90 de zile după scufundarea navei Essex.
Ne-au dat nişte haine vechi şi ne-au hrănit.
La început a fost dificil să mănânc. Ciudat.
Ne-au îngrijit cât de bine au putut,
până când am găsit o navă care mergea spre casă.
Acea călătorie a durat alte trei luni.
Portul Nantucket 11 iunie 1821
Părea că întreaga insulă venise să ne vadă cum ne întorceam.
Dar nu erau urale... doar linişte.
Se uitau la noi de parcă eram... apariţii... fantome.
Nu am spus nimănui nimic despre detaliile supravieţuirii noastre.
Dar mă întreb dacă cumva ştiau despre privaţiunile noastre.
Poate erau doar curioşi.
Ţi-am promis, nu-i aşa?
Dumnezeule.
Hei, scumpo! Ea cine este?
Phebe Ann.
Phebe Ann Chase.
El este tăticul tău.
Hei, scumpo.
Este tăticul tău.
Desigur, nu au putut să-l lase în pace.
Dl Chase şi soţia lui abia merseră câteva străzi spre casă
când el a fost oprit şi forţat să revină la Biroul Maritim.
Erau în continuare probleme de discutat.
Dle, referitor la situaţie...
Datorită pierderilor semnificative de vieţi şi bunuri a călătoriei noastre,
se pare că va fi o anchetă.
Şi în calitate de căpitan şi de prim ofiţer,
este de aşteptat să dăm socoteala pentru ce s-a întâmplat.
Da, desigur.
Şi discutând cu proprietarii navei şi cu tatăl meu,
este evident că o dezvăluire completă că avea ramificaţii...
ramificaţii teribile pentru întreaga industrie.
Şi anume că o balenă a scufundat nava Essex.
Dar ăsta este adevărul.
Dacă casele de asigurări şi investitorii încep să-şi facă griji despre...
monştri marini care scufundă nave,
marinari care trag la sorţi ca să supravieţuiască...
Cu toţii suntem în industria uleiului.
Şi ca în orice industrie, probabilitatea succesului
trebuie să fie întotdeauna mai mare decât riscul aferent.
Aşadar, ce sugerezi, George?
Să spui că nava s-a scufundat.
- Asta este o minciună. - Şi că oamenii au murit înecaţi.
Asta este o altă minciună.
Gândeşte-te la asta... or să te facă căpitan.
O promisiune pe care o am deja în scris.
Doar cu condiţia să aduci acasă o navă plină de ulei de balenă.
În felul ăsta este garantat.
Ai fi un om bogat.
Numele Chase nu ar mai trebui să fie numele unui fermier, ci un nume consacrat
care aparţine marilor familii din Nantucket.
Vreţi să mint cu privire la ce s-a întâmplat pentru profit?
Îţi cerem să fii pragmatic.
Nava Essex a fost lovită şi scufundată de o balenă albă.
Iar aceia dintre noi care au supravieţuit în bărcile prost echipate
au trebuit să comită orori ca să supravieţuiască.
Iar la întoarcerea noastră se aşteaptă de la noi să minţim,
pentru ca voi, proprietarii de nave din Nantucket,
să vă puteţi căptuşi portofelele şi să dormiţi bine noaptea?
Ei bine, nu voi denatura adevărul.
Şi nici tu nu ar trebui să faci asta, George.
Acea ultimă dată când l-am văzut...
Dle Chase, dle.
Nu am putut să-mi găsesc cuvintele potrivite să-i spun ce voiam.
Thomas.
Poate nu există cuvinte.
O să plec spre Falmouth, şi...
a fost...
a fost... a fost o onoare, dle,
să lucrez sub comanda dumneavoastră.
Onoarea a fost a mea, dle Nickerson.
Poftim.
Mult noroc, Thomas.
Şi dumneavoastră, dle.
În ziua următoare George Pollard a fost chemat în faţa comisiei de anchetă.
Domnilor, căpitanul George Pollard.
Erau acolo toţi oamenii importanţi din Nantucket.
A fost o formalitate.
Bună ziua, căpitane, stai jos, te rog.
Povesteşte oficial.
Nava Essex a fost lovită şi scufundată de o balenă albă
la 1.200 de mile vest de Ecuator.
De parcă ar fi vorbit însuşi Owen Chase.
Le-a spus adevărul.
Conştiinţa căpitanului Pollard era curată.
Dar ancheta a fost un simulacru.
Pollard a plecat din nou
după balena albă... dar nu au mai găsit-o niciodată.
A condus o a doua navă în jurul Hawaii...
de două ori blestemat.
Nu a mai navigat niciodată.
Iar Owen Chase?
Era un om de cuvânt.
Mai întâi a trimis un vas înapoi spre Insula Ducie.
Dl Joy murise,
dar ceilalţi trei erau incredibil încă în viaţă.
Apoi?
Apoi a împachetat lucrurile şi s-a mutat cu familia la New Bedford...
ca să o ia de la capăt...
A devenit un căpitan pe un vas comercial,
navigând aşa cum voia.
Ei bine, cu siguranţă că ai obţinut ce voiai de banii tăi, dle Melville.
Aceste nopţi de februarie sunt cele mai lungi din an.
- Ei bine, acum vă puteţi odihni amândoi. - Credeţi-mă...
Nu o să mă mai odihnesc ceva vreme.
De ce?
Ai povestirea acolo, intriga este toată acolo.
Poate nu urmăream intriga.
Nu? Atunci ce?
În noaptea asta mi-ai oferit altceva.
Ce anume?
Curajul de a merge acolo unde nu vrea nimeni să meargă.
Dle Melville,
ce ai auzit, ceea ce ţi-am spus,
îţi va fi totul de folos pentru cartea ta?
Va fi un roman de ficţiune, dle Nickerson,
inspirat din adevăr,
dar nu cred că o să simt nevoia să folosesc totul.
- Mulţumesc. - Poftim...
ia ăştia cu tine.
Nu, banii sunt pentru tine, insist.
Eu insist să-i păstrezi.
Iar eu insist că o singură persoană din conversaţia asta nu este beată.
- Aşadar, te întorci la... - Pittsfield, Massachusetts.
Ei bine, mult noroc.
Mulţumesc.
Ştii...
Am auzit că un om din Pennsylvania a făcut recent o gaură în pământ,
şi a găsit petrol.
Asta nu poate fi adevărat.
Am auzit şi eu asta.
Petrol din pământ.
Închipuieşte-ţi asta.
Subtitrarea: Avocatul31-Subtitrari-noi Team www.subtitrari-noi.ro
Herman Melville şi-a terminat romanul în 1850.
Un an mai târziu a fost publicat "Moby Dick".
Despre "Moby Dick", Nathaniel Hawthorne a spus: "Este o epopee demnă de Homer.
Va fi epopeea Americii".