Un ban pentru un veteran fără casă. Hai, micuţule!
Am luptat cu tăticul tău la Phnom Penh.
Şi pentru piciorul ăsta? Mulţumesc, iubito.
Jackie Chan! Shaolin cowboy!
Primesc şi cecuri de călătorii. "Arigato" şi ţie! Mulţumesc, iubito.
Mulţumesc.
- Stai! - Ce s-a întâmplat?
- Dă-te de lângă ea. - N-a făcut nimic.
- Cine v-a luat geanta? El? - Nu, nişte golani. Au fugit.
Aici Romano. Victimă jefuită la intrare pe strada 42, est.
- Staţi aici, d-le. - Sigur.
- Vă duceţi undeva? - Abia am sosit. Gata cu călătoriile.
- Unde vă e bagajul? - N-am nevoie de bagaj.
- Aveţi bilet? Biletul de tren? - N-am venit cu trenul.
- Vă scoateţi ochelarii, vă rog? - Mai bine nu.
Uitasem, dar planeta voastră e foarte luminoasă.
- Înţeleg. Avem un IS. - Veniţi cu noi, vă rog.
Sigur.
Freddie!
Tipul ăsta a ieşit pe la vreo poartă?
Nu, a apărut de nicăieri.
- Mă înţelegeţi? - Sigur.
Institutul de psihiatrie din Manhattan
Nu ies afară din cauza lucrurilor care te pot omorî.
Mulţumesc.
Inhalezi atâtea chimicale, plus razele cosmice.
Virusul de pe Nil şi boala aia contagioasă a pigmeilor
despre care nu se vorbeşte.
- Am auzit de ea. - Şi mâncarea mă deranjează.
La cantină se serveşte mâncare plină de microbi.
Trebuie să luaţi măsuri. Căldura omoară microbii.
Am înţeles. O să luăm imediat măsuri.
Între timp, vreau să reiei tratamentul medicamentos.
Aşa o să dormi, Ai nevoie de odihnă. Îţi prinde bine.
- S-a scurs timpul? - Numai pe ziua de azi, Ernie.
Soţia vrea să-i duci o sticlă de vin.
Şi dr. Chakraborty a primit un pacient de la Bellevue.
Minunat! Cine se crede? Iisus sau Ioana D'Arc?
N-a spus.
A fost adus acum o lună, bănuit de intoxicare cu halucinogene.
Analizele i-au ieşit bune.
Electrocardiograma şi sângele normale, niciun semn de tumoare pe creier
epilepsie sau anomalie a organelor.
Totuşi, după o lună, e încă amnezic şi schizofrenic.
Zice că nu e om. Se crede de pe altă planetă.
300 de mg de Thorazine pe zi, 3 săptămâni la rând şi nicio reacţie?
La 300 de mg de Thorazine? E imposibil.
- De-aia ţi l-au trimis. - Perfect!
N-are acte, n-a fost dat dispărut. Asta ce e?
O avea la el.
Să sperăm că extratereştrii pot primi asigurare medicală.
- A venit, d-le doctor. - Mulţumesc, Joyce.
Fişa medicală 287. Îşi spune Proht.
- Ăsta-i blând ca un mieluşel. - Intră. Ia loc.
"Ia loc." Ciudată expresie.
- Dă-mi voie să mă prezint... - Dr. Mark Powell.
Şeful clinicii de psihiatrie din cadrul institutului din Manhattan.
Bun! Deci ştii unde eşti.
Bun...
- Proht, nu? - Prot.
Am înţeles. Prot, suntem aici...
- Îmi dai voie? - Te rog.
Ionatane. Asta numiţi voi varietate. Ăsta-mi place cel mai mult.
Aş vrea să încep, întrebându-te dacă ştii de ce eşti aici.
Sigur. Mă credeţi nebun.
Prefer termenul "bolnav". Te crezi bolnav?
- Mi-e doar puţin dor de casă, poate. - Da? Şi unde e casa ta?
- Pe K-PAX. - Kay-packs?
K mare, liniuţă, PAX cu litere mari. E o planetă.
Nu-ţi face griji. N-o să ies din piepturile voastre.
Nu-mi fac griji, dar eu ştiu doar 9 planete.
De fapt sunt 10, dar eu nu sunt din sistemul vostru solar.
K-PAX e la 1.000 de ani lumină, în constelaţia pe care voi o numiţi Lyra.
E departe, nu glumă. Din curiozitate, cum ai ajuns aici?
Cu energia luminii. Ştiu că ţie ţi se pare o nebunie.
Voi sunteţi foarte departe de a călători cu viteza luminii.
- Călătoreşti cu viteza luminii? - Nu.
Cu o viteză mult mai mare, "c" multiplicat.
Altfel călătoria până aici ar fi durat 1.000 de ani.
Dacă ţi-aş spune că un om de pe planeta noastră, Einstein,
a spus că nimic nu e mai rapid decât viteza luminii?
L-aţi înţeles greşit. Pot să-ţi spun Mark?
De fapt, Einstein a spus că nimic nu poate ajunge la viteza luminii.
Masa ar deveni infinită.
N-a spus nimic despre entităţi care călătoresc deja cu viteze tahionice.
- Tahionice? - Simt o notă de scepticism.
Nicidecum, doar că vorbeşti engleza foarte bine.
- Sunt uimit. - Nu e aşa de dificilă.
Încearcă tu să pronunţi...
Sunt nelămurit. Poate poţi să-mi explici.
Cum se face că pentru un vizitator din spaţiu
te asemeni aşa de mult cu mine, cu cei de pe Pământ?
- De ce e balonul de săpun rotund? - "De ce e balonul de săpun rotund?"
Pentru un om educat, te repeţi cam des, ştiai asta?
Balonul de săpun e rotund,
pentru că e cea mai eficientă configuraţie de energie.
Astfel, pe planeta voastră, arăt la fel ca voi.
Pe K-PAX, arăt ca un k-pax-ian.
De ce ai vrut să vii pe planeta asta?
Am mai fost de multe ori. Ce m-a adus prima dată, nu ştiu.
Curiozitatea, cred. Nu fusesem niciodată pe o planetă BA-3.
- Clasa BA-3? - Primitivă. Cu viitor nesigur.
- Dacă dau tot ce am pentru săraci... - Howie, vorbeşte cu el.
Haide!
Chiar eşti de acolo?
Da.
- Sunt de pe K-PAX. - Da?
Cum e?
E mai mare decât planeta voastră, dar avem 7 luni mov.
Aiurea!
Continuă.
K-PAX e foarte frumoasă când K-MON şi K-RIL sunt în conjuncţie.
Sunt sorii noştri. Voi îi numiţi Agape şi Satori.
- Ţi-ai terminat temele, Gabby? - Da.
- Mi-a mai căzut un dinte. - Poate vine Zâna Măseluţă diseară.
Nu există, tată. Eşti doar tu şi mama.
Le-am dat deja să mănânce. Cum a fost ziua ta?
Trenul de 6:15 a întârziat şi a plecat abia la 6:30.
- Trebuia să prind o rază de lumină. - Ce?
- Nimic. Aţă? - Bună.
Am trimis avansul ca să închiriem vila din Cape la sfârşitul lui august.
- Gabby vine din tabără abia pe 15. - Ai trimis avansul?
Rach, nu era hotărât! Am spus doar că poate mergem în august.
Poate ar trebui să te plătim. Ai un tarif pentru familie?
Mi-au publicat scrisoarea.
Am vorbit cu Natalie de program, în cazul în care o să predau iar.
Azi dimineaţă mi-a căzut capul, dar l-am cusut cu aţă dentară.
- Aţă cu ceară, desigur. - Aţă dentară?
- Scuză-mă, nu te ascultam. - Ştiu. Mănâncă.
Trenul a întârziat, sunt obosit şi ne-au trimis pacienţi noi.
Ştiu.
Institutul de psihiatrie din Manhattan
Duhneşti!
O zi bună, Sal!
Am fost pe 64 de planete din galaxia noastră.
Pământul e singura planetă vizitată, cu specia voastră.
- Când ai ajuns aici? - Acum 4 ani şi 9 luni.
- Deci câţi ani ai? - În ani pământeni, 337.
Am îmbătrânit 7 pe drum, călătorind cu "c" ori 6.
Dar îţi spun sincer, Marko, mi s-a părut doar o clipă.
Timpul rămâne suspendat la viteza luminii.
Psihoză de gradul I, nespecificată.
E un diagnostic foarte general.
Crede că a venit de pe altă planetă. Tu ce zici? E şocul de după un zbor?
- De ce Haldol n-a avut efect? - Poate amplifica psihoza.
Rar, dar se întâmplă.
Nu spun că medicamentele nu pot ajuta pe cineva ca el.
Încearcă Betazine. E testat în clinică.
Vrei să-l testăm pe el înainte să avem un diagnostic?
- Ai altă idee? - Nu e un pericol pentru nimeni.
- Ce-ar fi să-l cunoaştem? - Au mai fost transferaţi 10 pacienţi.
Putem da vina pe ceea ce e.
- Ce e? - E de pe K-PAX.
Davies, 517. Analizează-l.
Numai pentru produsele voastre a meritat să vin.
Îmi spui câte ceva despre copilăria ta pe K-PAX?
Unde te-ai născut.
Ai fost născut, nu? K-pax-ienii fac copii?
Da, la fel ca pe Pământ, dar la noi reproducerea e foarte neplăcută.
Ca o durere de măsea, din câte am înţeles.
Ca şi când te-ar strânge cineva de testicule.
Senzaţia e asociată cu greaţa, urmată de un miros urât.
În momentul culminant e ca o lovitură în stomac,
după care cazi într-o groapă cu excremente de "moti".
- Excremente de "moti"? - E ca sconcsul vostru.
Dar mult mai potent.
Dacă e o experienţă aşa cumplită, cum vă reproduceţi?
Cu mare grijă.
- Ce faci? - M-am gândit ce să scriu în raport.
E obiceiul nostru să descriem
locurile şi oamenii pe care-i întâlnim în galaxie.
- Bună dimineaţa, Betty. - Bună dimineaţa, Prot.
Bună dimineaţa, Navarro! D-le Friedman...
- Bună dimineaţa, Maria! - Sunt Vanessa.
- Bună dimineaţa, Bess! - Nu vorbeşte cu nimeni.
Îi e frică să nu scoată fum pe gură. E aici de când era mică.
A dat foc la casă. N-are voie să se joace cu chibrituri.
A fost un scurt circuit. De ce inventezi poveşti din astea?
Ernie are imaginaţie foarte bogată.
Filistinule!
Hai, Doris.
Trebuie să ieşi odată din cameră. Uite ce ţi-am adus!
Bau!
Dacă mai faci aşa, te trimit la 3.
Alteţa Sa nu iese niciodată din cameră. M-am săturat de porcăria asta!
Nu mănâncă, nu face nimic! O urăsc!
Servirea aici e atroce!
Bună dimineaţa, d-nă Archer! Doris...
Nu mă aşteptam să primesc musafiri până după amiază.
Scuză-mă.
Ai pus masa pentru două persoane.
Aştept pe cineva.
- De când? - De 11 ani.
Unii de pe-aici mă cred nebună,
dar mie îmi place să cred că sunt romantică.
- Romantică? - Ca un vals sub clar de lună.
O cină la lumina lumânării. Un apus de soare.
De-alea avem şi noi. Pe K-PAX avem doi sori.
Răsar împreună o dată la 200 de ani.
Panorama e superbă!
E sigur sensibil la lumină, dar acuitatea lui vizuală e interesantă.
Adică?
Detectează lumina până la 400 de angstromi.
Ultravioletă.
Explicaţia lui e că datorită calităţii proaste a luminii de pe planeta lui,
din cauza celor doi sori,
k-pax-ienii sunt obişnuiţi cu o lumină crepusculară.
Nu cred că noi putem vedea lumina ultravioletă.
Nu putem.
Bună dimineaţa, Joyce.
Ce configuraţie încântătoare porţi azi!
Mulţumesc. E de la Macy's.
Intră.
E mult mai bine aşa.
E ca acasă.
Speram să-mi spui mai multe despre casa ta.
- Ce-ai vrea să ştii? - Păi...
Ai familie pe K-PAX?
Nu e la fel ca aici.
Nu sunt ca ale voastre.
Familia nu are continuitate logică pe planeta mea, ca pe altele.
Cu alte cuvinte, nu ţi-ai cunoscut părinţii.
Pe K-PAX, copiii nu sunt crescuţi de părinţi, ci de toată lumea.
Circulă printre noi şi învaţă.
- Tu ai vreun copil? - Nu.
- Ai o soţie care te aşteaptă? - Mark...
Nu eşti atent la ce-ţi spun.
Nu ne căsătorim pe K-PAX. Nu există soţi şi soţii.
Nu există familii.
Înţeleg.
Şi... cum se prezintă atunci structura socială?
- Guvernul? - Nu e nevoie de unul.
- Nu aveţi legi? - Nici legi, nici avocaţi.
- Cum ştiţi ce e bine şi ce e rău? - Toate fiinţele din univers ştiu asta.
Dar dacă cineva ar face ceva rău?
Dacă ar ucide sau ar viola pe cineva?
Cum i-aţi pedepsi?
Ascultă, Mark...
Voi, oamenii, vă supuneţi regulii ochi pentru ochi, dinte pentru dinte.
O viaţă pentru o viaţă.
Prostia acestei reguli e ştiută în tot universul.
Buda şi Hristos au văzut altfel lucrurile,
însă nu le-aţi dat mare atenţie.
Nu ştiu cum de voi, oamenii, aţi ajuns aşa departe.
Hai mai repede.
Haide!
Haideţi, copii! La spălat!
Bine.
Josh, nu mai zgândări câinele.
- Josh, potoleşte-te. - Aşa.
O punem aici.
- Arată grozav! - E super!
Cum a fost călătoria de la Princeton?
Nu prea rea.
- Am trecut pe la Michael. - Frumos din partea voastră.
- Aţi ocolit mult. - A fost ziua lui.
Ştiu, i-am trimis o felicitare şi un cec gras, ca de obicei.
Nu mori dacă pui mâna pe telefon din când în când şi vorbeşti cu fiul tău.
Mulţumesc, Abby. Îmi dai salata, te rog?
Poftim.
l-am trimis alocaţia la Dartmouth. Ştie să folosească telefonul.
- Vreau să-l invităm la noi de Crăciun. - Îl petrece cu mama Iui.
- N-o să vină. - De unde ştii? L-ai întrebat?
Sunt la psihiatru cumva?
- Vrei o bere? - "Te rog" şi "mulţumesc".
Îmi dai un porumb?
Steve, vreau să te rog ceva neobişnuit.
- Ce? - Am un pacient. la loc.
Am un pacient care ştie multe din domeniul tău.
- E astronom? - Vorbeşte-mi despre el.
Susţine că vine de pe o planetă numită K-PAX.
Ce nume e ăsta?
Zice că e la 1.000 de ani lumină, lângă constelaţia Lyra.
Are capul mare, e verde şi e cam atâta? ÎI ştiu.
Nu, e foarte convingător.
Bineînţeles că e om, dar...
E cel mai convingător schizofrenic pe care l-am întâlnit.
Dacă îi dovedesc că K-PAX e doar în imaginaţia lui,
poate aflu cine e cu adevărat.
- Îţi fac o listă cu întrebări. - Perfect!
Toate cărţile şi actele sunt împrăştiate pe birou, ca întotdeauna,
dar el stă degeaba.
- I-a schimbat cineva medicamentele? - I-am dat Anafranil, 250 de mg.
Are ceva.
Cei maniaco-obsesivi nu se uită în gol, pe fereastră.
Howie?
- Bună dimineaţa, dr. Powell. - Bună dimineaţa.
- Cauţi ceva? - Sturzul.
- Sturzul? - Pasărea fericirii.
Prot mi-a spus să găsesc pasărea fericirii.
- Prot ţi-a spus? - E o sarcină.
Prima din trei.
Nu ştiu care sunt celelalte două, dar o să-mi spună.
Dacă le îndeplinesc pe toate trei, mă vindec.
Reglează-ţi respiraţia, Ernie. Aşa. Vezi?
Nu sunt particule de care să-ţi faci griji.
Le-aş vedea, dar nu sunt.
Maimuţă înaripată, la stânga.
Ernie, ne scuzi o clipă? Mă bucur să te văd afară.
- Duhneşti, Ernie! - Prot...
E bine că-ţi pasă de pacienţi, dar să le spui că-i poţi face bine?
Pari foarte supărat, Mark. Îl citez pe Navarro: "Relaxează-te".
Toate fiinţele se pot vindeca singure. K-pax-ienii o fac de milioane de ani.
Pe planeta asta, eu sunt doctorul şi tu pacientul.
Doctor, pacient. Ciudată distincţie la oameni...
Nu e treaba ta să-i vindeci pe Howie, pe Ernie sau pe Maria. E a mea.
De ce n-ai făcut-o atunci?
Apropo, uite răspunsurile la întrebările pe care mi le-ai pus.
Sper să fii mulţumit.
Nu ştiu ce să spun. E o chestie uluitoare.
- De neînţeles, nu? - Nu chiar.
Pacientul tău spune că planeta lui, K-PAX,
e pe orbita unui sistem solar binar.
- Lângă Lyra. - Putea să-l caute, nu?
Asta e ciudat, Mark. Nu prea putea.
În afară de şeful meu, Duncan Fynn, cel mai mare astrofizician din lume,
şi poate doi, trei colegi de-ai lui,
nimeni nu ştie mare lucru despre acest sistem.
Nu a fost raportat.
Spune-mi sincer. Duncan a pus asta la cale?
- Ca un fel de glumă? - Nu e o glumă, Steve.
Spune-mi, ştii vreun astrofizician dispărut?
Nu.
Dar sunt câţiva aici care vor să-l cunoască.
Mulţumesc mult, Steve. Îţi sunt recunoscător.
Do. Do, mi, re, do.
Spre deosebire de oameni, la noi reproducerea e foarte neplăcută.
- Cum adică? - E dureroasă...
Deci ăsta e cartierul tău...
- Vă mulţumesc că aţi venit. - Eu vă mulţumesc.
- Şi noi vrem să desluşim misterul. - Vi-l prezint pe Prot.
Îmi pare bine. Eu sunt doctor Becker.
El e dr. Flynn, dr. Patel şi dr. Hessler.
D-le doctor, d-le doctor, d-le doctor, d-le doctor...
Câţi doctori sunt pe Pământ?
- Te rog, Prot. Ia loc. - "Ia loc".
La naiba!
Te simţi ca acasă?
Notiţele tale sunt foarte interesante. Am vrea să te întrebăm câte ceva.
Vă rog.
- Sar direct la subiect. - Sper că ştii să înoţi.
Să începem cu ideea călătoriei cu viteza luminii.
Ce-mi poţi spune?
Nimic.
Aţi sări în aer, sau mai rău, aţi arunca în aer pe altcineva.
V-ar mira câtă energie există într-o rază de lumină.
Atunci poate ne arăţi tu cum funcţionează.
- Să vă demonstrez? - Ar fi bine.
Adios l Aloha!
- Când... - M-am întors deja.
La mine acasă, asta se numeşte
"cel mai iute pistolar din vestul sălbatic".
Eu vin din altă parte.
Prot, ai indicat în notiţe că K-PAX
se învârteşte în jurul sorilor Agape şi Satori, de lângă Lyra.
Sincer, suntem uluiţi cum ai dobândit cunoştinţe despre acest sistem.
La mine acasă, e un fapt bine cunoscut.
Poza a fost făcută cu telescopul Hubble.
Am completat-o cu imaginile pozate de dr. Patel în Chile şi Hawai.
E cea mai clară poză cu sistemul din care vii.
Am vrea să ne faci o diagramă
cu orbita pe care planeta ta o descrie prin sistem.
Cu plăcere.
Cred că asta e.
- Steven, vrei să verifici? - O fac deja.
Ce se întâmplă?
Văd că acum înţelegeţi tulburările din rotaţia stelei voastre binare,
pe care nu le-aţi putut explica până acum.
De unde ai ştiut?
De unde ai...
Orice k-pax-ian ştie asta.
Aşa cum orice copil de aici ştie că Pământul se învârte în jurul soarelui.
E un fapt bine ştiut, nu?
Ce s-a întâmplat?
Ar putea fi un savant.
Sunt savanţi care imitau perfect picturi de Rembrandt,
dar nu-şi aminteau nici cum îi cheamă.
Doar nu-l crezi, Steve.
Nu ştiu ce să cred, dar ştiu ce-am văzut.
Sturzul...
Un sturz!
- Howie! - Sturzul!
Sturzul!
- Howie, vino înapoi! - Sturzul! Sturzul!
Sturzul! Uitaţi sturzul!
Dumnezeule!
Howie, vino înapoi!
- Sturzii muşcă? - Nu, duhnesc!
- Probleme la etajul 2. - Sturzul lui Howie!
Sturzul lui Howie!
- E isterie în masă. - Betty, ce naiba se întâmplă aici?
- Veniţi încoace. - Dr. Powell, veniţi să vedeţi.
Îl vedeţi?
Ce se întâmplă aici? Ce e acolo?
- O gaiţă. - O gaiţă?
O gaiţă.
D-na Archer a ieşit din cameră.
Un sturz?
E un sturz?
Ştiu cine eşti.
Tu eşti sturzul.
Noapte bună, Bess!
- Ce faci azi? - Bine.
- Bravo, Maria! - Omul meu!
Scuză-mă.
În legătură cu călătoria cu viteza luminii...
Îmi arăţi şi mie cum se face?
Am înghiţit duhoarea de aici 10 ani de zile!
Vreau să plec, dacă mă înţelegi.
Eram portar la Plaza.
15 ani. Atunci am început să-mi dau seama.
- De ce? - De miros.
Toţi duhneau. Am încercat să le spun, dar...
M-au adus aici şi...
şi...
Aici miros şi mai rău. În afară de tine.
Tu nu miroşi, aşa că m-am gândit că mă poţi ajuta.
Ar trebui să miroşi mugurii de "yort" de pe planeta mea, când bate briza.
- Seamănă cu mirosul de bomboane. - Mi-ar plăcea să-i miros.
Mi-ar plăcea să merg pe...
planeta ta.
Pot să iau un singur om cu mine, când plec.
Am avut consultaţia săptămânală cu Sal azi.
Mi-a zis că-l iei cu tine pe K-PAX.
De fapt, toţi pacienţii mi-au spus că pleacă pe K-PAX.
E înţelept să spui asta unor bolnavi mintali?
Am fost foarte limpede.
Pot să iau doar o persoană la întoarcere.
Nu mă înţelege greşit, aţi fost foarte ospitalieri.
Spital... O-spital-ieri.
Dar timpul meu aici s-a scurs. Abia aştept să mă întorc.
- Pe K-PAX? - Desigur.
- Te întorci pe K-PAX. - Iar repeţi.
Mă duc în nord, după aceea mă întorc pe K-PAX.
Joyce mi-a dat căpşuni din grădina ei. Sunt delicioase.
Iartă-mă, te rog, dar nu înţeleg.
- Când... - Plec pe 27 iulie.
- De ce? De ce pe 27 iulie? - Din motive de siguranţă.
Pe Pământ, nu m-aş ciocni de cineva care călătoreşte cu viteza luminii.
Dar de pe K-PAX vin şi pleacă mereu fiinţe. Trebuie să ne coordonăm.
Vrei să spui că te teleportezi înapoi pe K-PAX pe 27 iulie?
La 5:51 a.m. Ora estică.
Iubitule! Mark, ai visat.
Ai visat.
- Tati? - Mark?
- Ce e? Pe tata îl doare burta. - Unde se duce?
N-are nimic. Du-te în pat.
- Când ai ajuns pe Pământ? - Acum 4 ani şi 9 luni.
Ascultă...
- Când ai ajuns pe Pământ? - Acum 4 ani şi 9 luni.
În ani pământeni.
Acum 4 ani, 9 luni şi 3 zile.
Pe 27 iulie se fac exact 5 ani. Atunci pleacă.
- Se întoarce pe K-PAX. - Ce e cu tine?
E ora 2. Ce-ţi face pacientul ăsta?
Îmi spune că acum 5 ani, pe 27 iulie, i s-a întâmplat ceva îngrozitor.
O traumă cumplită. Trebuie să-l conving până atunci.
- Ce se întâmplă? - Incredibil! Nimic, înapoi în pat.
Am prins-o!
- Avenit omul din spaţiu? - Nu-i spune aşa.
- Omu' din spaţiu! - Veniţi încoace!
Trebuie să apară. Vreau să fiţi cuminţi.
- Purtaţi-vă normal. - Omu' din spaţiu!
- Când vine, să fiţi cuminţi. - De ce? Ne împuşcă cu laser?
Nu glumesc.
- De ce am fost de acord? - Am încercat orice altceva.
Vreau să petreacă 4 iulie aici.
În anturajul ăsta poate iese ceva la iveală.
- De când suntem o familie normală? - Te rog, Rachel. Au venit!
- Nu mă simt în largul meu. - Simte-te!
Fiul lui Joyce e în echipa de lupte, iar soţul lui Betty fost poliţist.
- Bună, Joyce! - Bună, Betty. Mă bucur că ai venit.
- Arată ca Data. - Aşa, jigneşte-l.
Bine ai venit, Prot! Ea e soţia mea, Rachel.
- Îmi pare bine. - Rachel, mulţumesc de invitaţie.
Mulţumesc că ai venit.
Nu se poate!
Shasta, nu! Shasta!
Câinele ăsta nu place pe nimeni.
Copii, veniţi încoace!
Bine.
Nu-i mai ascundeţi tenisul preferat. Şi nu aude bine cu urechea stângă.
- Aşa că nu vă mai furişaţi lângă ea. - Nu se poate!
Haideţi să mâncăm ceva. Haideţi în spate.
La masă!
Haideţi! Ai grijă, Gabby.
Haideţi!
Aşa.
Mark mi-a spus că nu mănânci carne. E foarte sănătos.
Nu vorbi în numele altora. Burgeri!
E o poză pe pian cu un tânăr alături de ceilalţi.
E Michael, fiul lui Mark din prima căsnicie.
- Câte căsnicii a avut? - Doar două.
Deocamdată.
- Deocamdată? - Nu încearcă să stabilească un record.
Tânărul din poză nu e aici azi.
Nu stă cu noi. E la facultate şi...
Adevărul e că el şi Mark nu-şi vorbesc.
- Nu ştiu de ce-ţi spun asta. - Sunt nebun.
N-ai nimic de pierdut.
Poate.
Poate de-asta.
Dr. Powell a încercat să mă înveţe
importanţa pe care voi o daţi legăturilor biologice.
Crezi că o crede într-adevăr?
Tu nu?
Ştii ce înseamnă familia?
Griji.
Asta nu ţi se spune.
N-ai familie.
Nu.
Pe K-PAX nu avem familii.
Nu ştii ce pierzi.
Îţi mai aduc limonadă.
- 4 iulie... - Mulţumesc de invitaţie.
Cu plăcere, Prot.
Hai să mă dai în leagăn!
Bine, dar să te ţii bine.
Eşti gata?
- Fugi prin apă! - Nu!
Nu te duce!
- Nu intra în apă! - Lasă-mă!
Mami!
Natalie! Mark!
- Prot! - E foarte puternic.
Repede, Betty!
Opreşte naibii apa!
Gata!
E în regulă. E în regulă, Betty.
- Unde sunt ochelarii lui? - La mine.
E în regulă.
Miroase a plăcintă cu mere?
Eşti teafără?
A dat-o în leagăn ca şi cum a făcut-o de nenumărate ori,
nu ca un extraterestru de pe K-PAX.
L-am văzut. A fost legat de o viaţă normală.
Nu e de ajuns. E violent.
Nu e.
Ceva violent s-a întâmplat în trecutul lui.
N-a vrut să-i facă rău lui Natalie, ci s-o protejeze.
- De stropitoare? - Nu ştiu sigur de ce.
Îmi trebuie mai mult de-atât. Altfel îl trimit sus.
Trebuie să-l ducem în trecut, prin regresie.
Să aflăm ce s-a întâmplat şi să-l punem să-l înfrunte.
Îţi dai seama ce periculos e în cazul unui pacient ca el?
Singura şansă e să-l forţăm. Nu mai e timp.
Mi-a zis că se întoarce pe K-PAX pe 27 iulie, peste 3 săptămâni.
În ziua aia poate deveni violent. Îşi poate face rău, lui sau altora.
Ştii care e problema ta? Te-ai ataşat de pacientul ăsta.
Toată lumea vede asta, în afară de tine. Îl transfer sus.
M-am ataşat, recunosc.
- De ce vrei să-l salvezi pe el? - Nu ştiu.
Pentru că simt că el m-a ales pe mine.
L-a văzut cineva pe Prot?
- S-a dus în nord câteva zile. - În nord?
În Groenlanda. În Islanda.
Ştii tu...
Mai trebuia să viziteze nişte ţări ca să-şi termine raportul.
- O să se întoarcă. - De unde ştii, Ernie?
Şi-a luat ochelarii. Pe K-PAX n-ar fi avut nevoie de ei.
Pacienţii nu evadează din instituţia asta!
Nu există dovezi că ar fi evadat.
Am anunţat poliţia şi serviciile sociale.
Ce spun consiliului?
Am nebuni care-şi fac bagajele ca să plece pe K-PAX!
Găseşte-l.
La adăposturi ai verificat?
Nu. Nu-ţi spun cum să-ţi faci treaba.
Mulţumesc.
- Dr. Powell, bănuiesc. - Unde naiba ai fost?
În Newfoundland, Groenlanda, Islanda, Labrador.
Lasă prostiile! Te căutăm de 3 zile.
Ţi-am spus că mă duc în nord, chiar în grădina asta.
Eşti pacient! Nu pleci fără externare.
Şi nu cred prostia asta cu raza de lumină!
Ce-ai zice dacă ţi-aş spune că nu cred că ai fost plecat undeva?
Că nu cred că eşti de pe K-PAX.
- Cred că eşti om ca mine. - Îţi trebuie o doză de Thorazine.
Există un mod de a mă convinge pe deplin.
Dar am nevoie de consimţământul tău. Se numeşte hipnoză.
- Nu văd rostul. - Uite ce alternativă ai.
Să ajungi într-un loc unde îţi fac injecţii în fiecare zi
ca să rânjeşti prosteşte câte zile mai ai tu pe Pământ!
Asta vrei?
Prot...
Vreau să te ajut!
O să fie ca şi cum ai visa cu ochii deschişi.
O să număr de la 1 la 5.
La 3, o să închizi ochii
şi o să cazi într-o stare adâncă şi plăcută de hipnoză.
Unu. Pleoapele ţi se îngreunează.
Doi. Vreau să-ţi imaginezi
greutăţi mici pe pleoape
care ţi le îngreunează.
Pulsul e de 40 de bătăi pe minut. Mi-aş face griji, dacă ar fi om.
... cuprins de somn.
Patru. Lasă-ţi corpul să se destindă.
Somnul e tot mai adânc.
Cinci. Adormi... tot mai adânc.
Eşti într-o stare relaxată de hipnoză.
Cum te simţi?
Ca...
Nimic.
Vreau să te întorci în timp.
Vreau să-ţi aminteşti de prima experienţă trăită.
Ce vezi?
Ce-a fost asta?
Ce vezi?
Văd... un sicriu.
E argintiu.
Cu albastru.
Al cui e?
- Al tatălui unui prieten. - Cum îl cheamă?
Nu-ţi spun.
Ştii cum a murit?
A avut un accident de muncă.
A murit în accident sau a fost rănit şi a murit mai târziu?
- Unde lucra? - Într-un Ioc unde omorau vaci.
Unde e locul ăsta?
Pulsul s-a mărit cu 10.
Ştii unde e locul ăsta?
Vreau să te relaxezi.
Vreau să vezi în viitor acum.
- Unde eşti? - E noapte.
- Suntem în casa lui. - În casa prietenului?
- Vreau să iasă afară. - De ce?
Ca să se uite la stele.
De acolo vin, ştii?
Te cheamă Prot?
De unde ai ştiut?
De unde eşti, Prot?
De pe planeta K-PAX. E în constelaţia Lyra.
- Ştii toate constelaţiile? - Pe majoritatea.
- Şi prietenul tău le ştie? - Da.
Când tatăl lui s-a îmbolnăvit, şi-au luat un telescop.
Tatăl lui l-a învăţat tot despre constelaţii.
- Dar acum nu-l mai interesează. - De ce?
S-a întâmplat ceva. De-aia m-a chemat.
Mă cheamă când se întâmplă ceva rău.
Ca atunci când a murit tatăl lui?
Da...
De unde ştii când să vii? Cum te anunţă?
Nu ştiu, vin eu. Ştiu pur şi simplu.
- Cum ajungi pe Pământ? - Vreau afară. Pot să ies?
Uite-l cum reacţionează, Mark. Nu cred că vrea să mai vorbească.
Bine, Prot, acum relaxează-te.
Gândeşte-te la stele.
O să număr invers de la 5 la 1.
O să te trezeşti odihnit.
Cinci... Începi să ieşi din hipnoză.
Patru. Te simţi mai vioi. Trei. Şi mai vioi.
Doi. Acum te trezeşti. Şi unu.
- Când începem? - Am terminat deja.
lar chestia aia cu cel mai iute pistolar?
Găseşte-mi toate abatoarele din Statele Unite.
Câte pot fi?
Nu ştiu.
Elimină-le pe cele de lângă oraşele mari.
Concentrează-te asupra orăşelelor, satelor,
locurilor de unde se pot vedea stelele.
Joyce, mai avem doar 6 zile.
Să-mi iau şi paharul de cristal?
Bănuiesc că n-o să-mi trebuiască pe K-PAX.
Nici nu ştiu ce se bea acolo.
Visează, soro! Nu poate lua decât unul.
N-o să ia o împuţită ca tine. Mă ia pe mine.
- Cum îndrăzneşti? Nu put! - Lăsaţi-o moartă! Eu mă duc!
- Care dintre voi? - Vreţi să începem?
Se poate să mâncăm griş în loc de păsat de ovăz?
Nu din nou!
Vă propun ceva, că nu prea mai e timp.
Propun un concurs de eseuri ca să hotărâm cine merge cu Prot.
Am vorbit cu el şi a fost de acord să le citească până pe 27 iulie.
Cine vrea să fie luat în considerare, să scrie motivele citeţ
şi să-mi dea mie lucrările.
Russell...
Bess...
Pot să-mi iau biblia pe K-PAX?
- Sigur. - Le putem termina mai târziu.
Vreau să te întorci iar în timp, dar nu aşa de mult ca data trecută.
Prietenul tău e cu tine?
Da.
- Cum îl cheamă? - Nu spun.
Prot, aş vrea să ştiu cum îl cheamă.
Ei bine, nu-ţi spun.
Trebuie să-i spunem cumva. Ce zici de Pete?
Nu aşa îl cheamă, dar dacă îţi place ţie...
- Ce an e? - 1 985.
- Câţi ani ai? - 1 75.
- Câţi ani are Pete? - 1 7.
Vorbeşte-mi despre el.
Ce s-a întâmplat? E vreo problemă?
De-aia te-a chemat?
- Are o prietenă. - A păţit ceva?
E însărcinată. Îşi vede viitorul. Se însoară, face copii.
Preia meseria care l-a omorât pe tatăl lui.
- Dă vina pe ea? - Nu, nu dă vina pe ea, dar...
Cum a zis el?
Urăşte lanţurile cu care se leagă oamenii. Pe K-PAX nu există aşa ceva.
Prot, vreau să mă asculţi cu atenţie.
Vreau să priveşti iar înainte.
Cu 2 săptămâni, să zicem.
Poţi să deschizi ochii şi să te plimbi prin încăpere.
- Vrei? - Ştiu asta.
Prot...
E 1991...
conform calendarului vostru.
- Prietenul tău, Pete, te-a chemat. - Nu dintr-un motiv anume.
Simte nevoia să stea cu cineva de vorbă...
din când în când.
- Vorbeşte-mi de Pete. - Omoară vaci.
E tipul care le loveşte în cap ca să nu se zbată când li se taie gâtul.
E barbar, ştiu.
- Stă în acelaşi oraş? - La marginea lui.
Are o casă mică, dar şi-a aranjat-o frumos.
Are nişte copaci, câţiva acri...
Şi un râu.
Totul, în afară de râu, îmi aminteşte de K-PAX.
S-a însurat cu fata gravidă?
Ce memorie!
S-a însurat, dar ea nu mai e gravidă. Asta era în urmă cu 6 ani.
Am uitat cum o chema.
- Nu ţi-am spus numele. - Poţi să mi-l spui acum?
Sarah.
Au avut un băiat sau o fetiţă?
Rebecca.
Rebecca...
Săptămâna viitoare e ziua ei.
Ce s-a întâmplat?
Howie a încercat să-l omoare pe Ernie.
N-are nimic.
- Mă simt minunat, d-le doctor. - Ce s-a întâmplat?
Bunul meu prieten, Howie, era să mă sugrume.
- Ticălosu'! Îl iubesc! - Nu înţeleg.
Trebuia să fi văzut. Dormeam cu mâinile legate, aşa cum îmi place.
Mi-a înfăşurat o batistă în jurul gâtului şi a strâns-o.
Nu puteam face nimic.
Când n-am mai respirat, m-a adus repede aici şi m-au reanimat.
Când m-am trezit...
ştiţi de ce mi-am dat seama?
Moartea...
Moartea e ceva ce nu poţi controla.
De ce să-ţi iroseşti viaţa temându-te de ea?
O să dorm pe burtă, o să mănânc peşte cu tot cu oase
şi o să înghit cea mai mare pastilă pe care o găsiţi.
Mă simt bine.
E grozav, Ernie.
Ne vedem mâine?
L-am vindecat, nu?
Prot mi-a zis că mai am o sarcină, şi mă vindec şi eu.
După aceea, drum bun!
Spune-mi cum te cheamă, fir-ar să fie!
Îţi zic o dată şi vreau să-mi spui unde erai şi ce-ai făcut în ziua aia?
- Ai înţeles? - Perfect, dragă domnule.
Data e 27 iulie 1996.
Sunt pe K-PAX.
- Eşti sigur? - Foarte sigur.
Sunt la cules de "kropini".
Sunt nişte ciuperci, ca trufele voastre. Delicioase!
Îţi plac tru...
Ia stai!
- Uite-l acolo... - Pe Pete?
S-a întâmplat ceva. Are nevoie de mine.
Acum sunt pe Pământ. Sunt cu el.
- Unde eşti? Ce faci? - Sunt lângă râu.
În spatele casei lui.
E întuneric.
- Îşi scoate hainele. - De ce?
- E... - Ce face?
Încearcă să se sinucidă.
De ce vrea să se sinucidă?
- S-a întâmplat ceva cumplit. - A făcut ceva?
- Ceva ce nu trebuia? - Nu vrea să vorbească.
Nu pot să-l ajut, dacă nu-mi spune ce s-a întâmplat.
- Ştie asta. - Atunci de ce nu-mi spune?
Pentru că ai şti ce nu vrea nici el să ştie.
Trebuie să-l ajuţi. Trebuie!
- Spune-mi ce s-a întâmplat. - Nu vrea să spună, eşti surd?!
- Nu mai are timp. - Nimeni nu mai are timp.
Sare. Pluteşte.
Pulsul e 140. Pentru Dumnezeu, Mark! Trezeşte-l!
Ascultă-mă... Ascultă-mă...
- Salvează-l. E prietenul tău. - Tocmai de-aia nici nu încerc.
- Salvează-l! - Nu. Nu pot.
Curentul e prea puternic. N-am cum.
- Nu pot. - Ascultă-mă.
Ai ajutat mulţi pacienţi, pe d-na Archer, pe Howie, pe Ernie.
Ajută-l şi pe Pete.
Să zicem că e o sarcină.
Lasă-mă să vorbesc cu el.
Vreau să ştie că poate avea încredere în mine.
Dacă e vorba de Sarah sau de Rebecca...
- Intraţi! - Nu, staţi!
Dumnezeule!
E în regulă.
E în regulă acum.
O să număr invers de la 5 la 1.
O să devii tot mai vioi.
La unu, o să plesnesc din degete şi o să fii perfect treaz.
Cinci. Începi să ieşi de sub hipnoză.
Patru. Devii tot mai vioi.
Trei. Şi mai vioi. Doi. Începi să te trezeşti. Şi unu.
- Te simţi bine? - Da. Mă simt bine.
- Fii binecuvântat. - Mulţumesc.
Prefixul 505? Unde sunteţi?
În New Mexico?
Salva...
Salvare.
Salvare!
Sunt 12 adăposturi în New Mexico.
Albuquerque, Las Cruces, Roswell.
Stai! Mai e unul, în Santa Rosa.
Guelph. E aproape de Santa Rosa.
Care e cel mai mare ziar din zonă?
"Guadelupe County Observer", în tot ţinutul Guadelupe.
Să-l vedem.
Caută numărul din 27 iulie 1996.
Ba din 28.
Atac mortal duce la crimă şi sinucidere.
Uite!
Robert Porter. Înecat!
Îl cheamă...
Robert Porter!
Robert Porter... Uite-l.
Îmi amintesc de cazul ăsta. Cel mai grav de pe aici.
Era un tip tăcut.
Din câte îmi amintesc, era deştept. Un intelectual. Foarte voinic.
Trăia la 32 de km de oraş, cu soţia şi copilul.
Sarah.
- Pe soţia lui o chema Sarah. - Exact.
E păcat ce s-a întâmplat.
- Facem o plimbare? - Da.
E goală.
Nimeni nu mai vine pe aici de când s-a întâmplat.
N-au fost rude cărora să o dăm.
Am pus detectivi din Albuquerque să pună cap la cap povestea.
Cea oficială e că Porter era la muncă
când un fugar, Daryl Walker, s-a oprit aici.
Era un delincvent care o căuta cu lumânarea.
A început ca un furt. Soţia şi fetiţa erau în spate.
Sarah!
Medicii legali spun că Walker a silit fetele să intre în casă.
A violat soţia şi le-a omorât pe amândouă.
Porter a venit acasă şi l-a găsit pe Walker.
Dumnezeule!
I-a rupt gâtul ca pe-o surceluşă.
Nu pot să zic că n-aş fi făcut acelaşi lucru.
Râul e încoace.
Am găsit hainele acolo.
De-acolo s-a aruncat, probabil.
Râul e înşelător. Curentul e foarte puternic.
Cred că a fost o greşeală să-l declarăm înecat
din moment ce nu s-a găsit trupul.
D-le doctor, dacă băiatul din New York e Robert Porter, prefer să nu ştiu.
- Îmi pare rău. - Să nu mai faci asta.
- Ce s-a întâmplat? - Am găsit ce căutam.
Eşti sigur?
Mai bine nu găseam.
Drum bun, Prot!
- Howie, pune-o pe a mea deasupra. - Nu-ţi ţine respiraţia.
Prot, stai jos.
Ţi-ai făcut bagajul? Eşti gata de plecare?
Îmi iau zborul.
A fost o glumă, Mark. Voi, oamenii, n-aveţi simţul umorului.
Mă îndoiesc că Freud a încercat asta,
dar noi ne luăm "la revedere" cu un toast.
Vrei scotch sau ceva de fructe?
Încerc un scotch.
Drum bun!
Sincer să-ţi spun...
K-PAX pare un loc frumos.
Mi-ar plăcea să-l văd. Am vreo şansă?
Mai bine vezi lumea ta.
Mai bine-ţi vezi familia. Invită-ţi fiul de Crăciun.
S-ar putea s-o fac, Prot.
Ştii ce-am învăţat? E destulă viaţă pe Pământ pentru 50 de planete.
Plante, animale, ciuperci, viruşi... Toate se agită să-şi găsească locul.
Se ciocnesc, se mănâncă între ele.
Sunt legate.
Pe K-PAX nu e aşa?
Nimeni n-are dorinţe sau nevoi. Când plec, nimeni nu-mi duce lipsa.
N-ar avea motiv.
Totuşi, simt că atunci când o să plec de aici...
o să-mi duceţi dorul.
Da.
- E un sentiment ciudat. - Nu e nevoie să pleci, Prot.
Sunt sigur că te pot ajuta să rămâi aici...
Ca unul dintre noi.
O să-mi fie dor de tine, dr. Powell.
Liceul din Guadelupe
Trebuie să-mi termin raportul, dar...
nu ştiu ce-am făcut cu creionul.
Ia-l pe-al meu.
E un instrument de scris mult mai eficient.
Adio, prietene!
Prot, vreau să-ţi arăt ceva.
- E Robert Porter. - Prot, tu eşti.
Tu şi Robert sunteţi aceeaşi persoană.
- E absurd. Nici nu sunt om. - Nu poţi admite posibilitatea asta?
Admit că aş putea fi Robert Porter, dacă şi tu admiţi că sunt de pe K-PAX.
Acum scuză-mă, trebuie să prind o rază de lumină.
Mark...
Acum că l-ai găsit pe Robert, ai grijă de el, te rog.
Nu mai suport! Nu mai suport!
Vreau să ştiu care dintre noi merge cu tine.
Un lucru pot să-ţi spun.
Cine adoarme primul primeşte nişte puncte în plus.
Nu mi-ai dat ultima sarcină.
Care e ultima sarcină?
Să rămâi aici.
Şi să fii pregătit pentru orice.
Păreţi obosit, d-le doctor. De ce nu vă odihniţi? Nu pleacă nicăieri.
- Avem 7 ore. Ne vedem în 4. - Odihniţi-vă.
O să mănânci.
Trebuie să mănânci şi să dormi. Mâncare chinezească.
- De la restaurantul cu lămpi urâte? - Şi chelnerul care a ţipat la noi.
Cu plăcinte cu răvaşe care n-au răvaşe.
Nici n-am avut nevoie. Am ştiut care-mi va fi norocul din seara aia.
- Stătea în faţa mea. - Sper că încă stă.
- Ce faci? Pariez 20 că pleacă. - S-a făcut.
La naiba!
La dracu'!
Două minute.
- Unde o fi dr. Powell? - Îl sun eu.
Un minut.
Vine dr. Powell!
Se mişcă.
Ce naiba...
Aşteaptă-mă!
Nenorocitul!
Dumnezeule!
Doamne!
- Urgenţă! - Ajută-mă! Hai să-l ridicăm.
- Cine e? - De unde să ştiu? Cum a intrat?
- Nu e Prot. - Nici pomeneală!
Bineînţeles că nu e! Prot a plecat.
Unde e Bess?
- A ales-o pe Bess! - Scârba!
Pa, Bess!
Bravo ţie, fetiţo!
N-am casă. Bess.
Bess s-a dus pe K-PAX.
N-am casă. Bess.
Pacientul 287, Robert Porter.
Cât aş vrea să spun că Robert s-a sculat într-o zi şi a spus.'
"Mi-e foame. Ai nişte fructe?"
Ca majoritatea catatonicilor, aude probabil tot ce spunem,
dar refuză sau nu poate să răspundă.
Oricum, eu îl ţin la curent.
Ţi-am spus că Howie lucrează la biblioteca publică.
Ernie e hotărât să fie consultant în caz de criză.
Singura pentru care ne facem griji e Bess.
Am căutat la centre de reabilitare, adăposturi, biserici, staţii de autobuz.
Nimic.
Nu înţeleg.
Oamenii nu dispar aşa.
27 iulie.
Ştii cumva ceva?
Robert?
Nu?
Poate-ţi aminteşti tu...
Aştept până când eşti pregătit.
SE ÎNTOARCE CURÂND NU ATINGEŢI
Vreau să-ţi spun ceva, Mark. Ceva ce nu ştii încă.
Noi, k-pax-ienii, am trăit destul ca să învăţăm.
Universul o să se extindă şi o să se prăbuşească din nou.
Apoi o să se extindă iar. Procesul se repetă veşnic.
Ceea ce nu ştii e că atunci când se extinde, totul o să fie ca acum.
Greşelile pe care le faci acum, o să le repeţi.
O să retrăieşti aceeaşi greşeală iar şi iar pentru totdeauna.
Aşa că te sfătuiesc să o faci bine acum,
pentru că acum e singura ta şansă.
Arăţi grozav, Michael.
- Mulţumesc. Tu ce faci? - Bine. Cum ai călătorit? Bine?
Traducerea şi adaptarea: Andrea Puticiu
Webrip by okota_99 www.titrări.ro