ŢINEŢI PASUL CU FAMILIA JONES
Lucrez la resurse umane sau "HR", cum îi spun unii.
Şi am un afiş în birou pe care scrie:
"Fii liniştit şi gândeşte-te la oaza ta de pace."
Ei bine, când sunt stresat sau încep să mă agit,
închid ochii şi mă gândesc la aleea noastră,
la soţia mea minunată, Karen,
şi la cei doi băieţi ai noştri, Patrick şi Mickey.
Fiindcă acela e locul unde ştiu că lucrurile merg mereu bine.
Orice ar fi.
Cu două săptămâni înainte
- Pa, Mickey! Pa, Patrick! - Pa, băieţi!
Să ne scrieţi când ajungeţi în tabără.
Da, bine.
Dacă aveţi vreo căpuşă, puneţi-o într-o punguliţă,
scrieţi data şi ora ciupirii, şi o duc la analize.
Mickey, nu uita să-ţi schimbi şosetele. Schimbaţi-vă şosetele!
- O să ne fie dor de voi. - Vă iubim!
- Să vă distraţi bine! - Fiţi puternici!
Fiţi puternici!
Şoferul părea treaz, nu-i aşa, dragule?
S-a uitat cam ciudat la mine când m-am dus să-i miros respiraţia.
Cred că l-ai speriat.
Uite-o pe Meg.
Meg!
Meg Craverston VÂNDUT
Am vândut-o!
Ce repede!
Mulţumesc. Cu banii jos!
Cu banii jos? Ce tare!
Şi partea cea mai frumoasă e că nici n-au văzut-o.
Au văzut doar pozele de pe internet.
Nici măcar nu i-am cunoscut. E demenţial!
Cine cumpără o casă fără să o vadă?
Da. O fi vreo vedetă.
Haide, Jeff. Nu se mută nicio vedetă aici.
Să sperăm că nu vor să facă un laborator de amfetamine.
Uite-l!
Scuze.
Unde ai fost?
Era o nebunie la Kinko.
Aşa e de obicei.
- Bună! - Bună!
Ce palpitant! Vecini noi, nu?
Karen, le-am lăsat cartea ta de vizită în hol.
- Poate au nevoie de un decorator. - Mulţumesc.
I-ai zis lui Jeff ideea mea pentru baia de oaspeţi?
Nu.
Mansarda artiştilor.
Ca la Brooklyn, da?
Cărămidă pe interior, ţevi la vedere
şi un pisoar.
Un pisoar!
Pentru mine. Meg vrea să fac iar din picioare.
Cred că ar trebui să mă apuc de pisoar.
Nu!
Ştiu de ce o să vă apucaţi voi acum.
Casa e goală, copiii sunt plecaţi.
- Fii serioasă. - Luna de miere!
- Bine, moderaţi limbajul. - Da.
Noi trebuie să punem fluturaşi pentru lotul rămas.
O să batem trotuarul.
Jeff, încearcă stilul hienă.
- O să încercăm! - Bine.
Eu aşa fac.
Cred că Meg şi-a schimbat iar tratamentul.
Şi Dan ce scuză mai are?
Spuneau o grămadă de idioţenii.
- Scârboşenii. - Da.
Dar poate că au dreptate. Ştiu şi eu?
Singuri acasă.
Prima oară, după multă vreme.
Da. Putem să facem ce vrem.
STIMULEAZĂ-ŢI VIAŢA SEXUALĂ
Am înregistrat Soţia perfectă.
Minunat! Mă duc să fac floricele.
Dă-i, dă-i înapoi!
- Aşa. - Mai am loc?
Încă puţin.
Salut, Bernie!
Noii vecini nu pierd timpul cu mutatul.
Nu.
O să cureţi, nu-i aşa, Berno?
Ca întotdeauna.
Bine, o zi bună!
Hai să plecăm repede!
Hai, băieţi! Să mergem.
McDowell-Burton Internaţional, Aeronautică şi Apărare
Jack. Bună dimineaţa!
Nu uita să-ţi pui "Jack-eta"!
Bună dimineaţa!
Bună, Diane!
Jeff, bună dimineaţa.
Ai văzut camioanele de mutat mobilă?
N-aveam cum să nu le văd.
Doamne!
- Ştii ceva despre noii vecini? - Nu.
- Nimic? - Nimic.
Pun pariu că nu sunt ca Dave şi Bridget.
Măcar n-o să ratăm de tot vara asta. Urmează Iunie-toberfest.
Da! Aşa e!
- Şi avem serviciul! - Ca întotdeauna!
Apropo, cum merge sus?
Doamne, Jeff!
Ştii că nu pot să vorbesc despre ce facem sus.
Da, ştiu. Iartă-mă.
Apropo,
mai am lecţiile alea de planare în spaţiu închis, dacă vrei să vii.
Fac eu cinste.
Am o săptămână aglomerată. Cu copiii. Poate, totuşi...
Scrie-mi un mesaj. Sau îţi scriu eu. Vorbim mai târziu.
- O zi bună! - Mersi.
Bună dimineaţa, Sheila.
RESURSE UMANE
Bună dimineaţa, Louise!
Bună dimineaţa, Sharon!
Bună, Jeff! A sunat doctorul Fisher.
Da? Ce-a zis?
A zis: "Te rog să-i spui lui Jeff să mă mai lase cu planarea lui."
Glumeşte. E de pomină. Salut, Doug!
MBI Un viitor mai bun prin inovaţie
Salut, Sanjay.
Salut. Jeff, pot să folosesc computerul tău?
Trebuie să-mi comand antidepresivele.
Sigur că da. Mi computer, şu computer.
Unde eşti? Cine e ăla?
El e Jeff.
Jeff mă lasă să-i folosesc computerul. N-avem voie să avem internet sus.
Şi Jeff de ce are internet?
Fiindcă face chestii neimportante.
Resurse Umane.
O treci în fisele noastre?
Aseară i-am scris un e-mail şi i-am cerut scuze.
A zis că e în regulă.
Şi am dat totul uitării.
S-a rezolvat.
E de datoria mea să vă pun să faceţi nişte exerciţii.
Da?
Luaţi o minge antistres.
Pe bune?
Margaret o să ne arate
ce înseamnă încrederea.
Sanjay?
Da?
Ţi-am zis că aseară am mâncat la un restaurant indian?
A trebuit să sun şi să fac o "rezervaţie" indiană.
Yang, spune-i lui Oren cum te face să te simţi.
Cred că ar trebui să scrii în fisă. Ar fi mai uşor.
Am cunoscut un indian care nu se dădea în vânt după tipi.
E bună.
Bine, Margaret. Lasă-te!
Pisoare din Brooklyn
Da, simt că eşti invidios.
Simt resentimentul de câte ori aduc vorba de perturbaţii gravitaţionale.
E grav? Sună grav. Ce sunt alea?
Perturbaţii gravitaţionale? Mă faci să râd.
Şi cu munca mea cum rămâne?
Am numit o dată vectorii de viteză
Vecini noi!
Şi tu încerci să mă expediezi în echipa lui Dhameer?
Trebuia să calculezi calcule!
O faci pentru că m-am combinat cu Sharada.
Ce-ai făcut? Te-ai combinat cu Sharada Ganjali?
Te omor!
Oren, nu aşa se rezolvă problemele de la serviciu!
Sharon, cheamă paza!
Bună, Jeff!
Karen?
Bună, scumpule!
Bună, draga mea!
Tot mai tragi cu ochiul la vecini?
Bună!
Bănuiesc că tu eşti Jeff.
Eu sunt Tim. Ea e soţia mea, Natalie.
Suntem familia Jones! Mă bucur să te cunosc, Jeff.
Şi eu mă bucur să vă cunosc. Am glumit mai devreme.
A glumit. Eu nu trag cu ochiul la nimeni.
Ne place umorul.
Umorul.
Natalie tocmai îmi spunea că e consultantă de reţele sociale.
- Corect? - Da.
Scriu şi un blog de gătit.
Îmi plac blogurile.
Şi colaborez cu o organizaţie umanitară pentru orfanii din Sri Lanka.
Sunt marile mele pasiuni.
Natalie are un suflet mare.
Mulţumesc, scumpule.
- Karen, de ce nu le spui despre... - Ce?
Şi ea are pasiuni. De ce nu le spui despre pisoare?
Nu, scumpule.
- Nu contează. - Nu, te rog. Pare interesant.
Parcă ai accent. Din Pittsburgh cumva?
- E grecoaică. - Doamne!
Am stat prin toată lumea.
Dar a venit momentul să ne stabilim definitiv.
Nu-i aşa?
Nici nu ştiţi ce încântaţi suntem de Maple Circle.
E o stradă fermecătoare.
Aşa e.
- Mulţumim. - Ne place mult.
E fascinant. În alte culturi n-au aşa ceva.
Aşa e.
De exemplu, chinezii.
N-au cuvinte pentru o astfel de străduţă.
Pentru alee?
Nu. Ar spune...
Ceea ce ar însemna, în mare, "loc fericit pentru inimă şi minte".
- Da. - Dar nu redă exact
esenţa cuvântului, nu?
Sună bine când îl pronunţi.
Tim e scriitor-călător.
Serios? Şi nouă ne place să călătorim.
- Aşa e. - Da.
Am fost la Epcot Center vara trecută, parcă... Da.
Poţi vizita orice tară la câţiva paşi una de alta.
Perfect! Asta ne-a şi plăcut.
- Ne-am dus cu băieţii. - Cu Patrick şi Mickey.
Patrick se sprijină de roată. Îi place să se răsfeţe.
- Ce frumoşi sunt! - Adorabili.
Pe asta a făcut-o Mickey.
- Mamă! - Ce talent!
- Apropo de asta... - Da!
V-am adus un mic cadou.
Poftim?
- Incredibil! Chiar aşa? - Nu-mi spune!
- Eu l-am făcut. - Tu l-ai făcut?
- Mamă! Ia uite! Ce e asta? - Ce e?
O sculptură. Tim îşi suflă singur sticlăria.
- Ia uite cum se vede în lumină, dragule... - E superb.
- Superb. - Ia uite!
- L-ai făcut tu? - Da.
E o pasiune căpătată în Ungaria.
Am scris un articol despre un maestru ungur suflător în sticlă, Jorgi.
- Mulţumesc. Nu ştiu ce să zic. - Nu trebuie să zici nimic.
Pune-l acolo şi foloseşte-l ca obiect de conversaţie.
- Super! Mulţumim mult de tot! - Mulţumim.
- Noi trebuie să plecăm. - Da, aşa e.
Bine.
Ar trebui să vă dăm şi noi un cadou.
Nu ştiam că ne dăm cadouri.
- Nu e nevoie. - O minge antistres?
Nu vreţi o minge antistres. E aiurea.
Ba aş vrea-o.
- Chiar funcţionează. - Mulţumim.
Mulţumim. Staţi să iau astea.
- Nu, le ia Jeff. - Le iau eu.
- Nu, nu. - Frumos din partea ta.
Nu contează. Suntem vecini acum.
Nu-i aşa?
Aţi fost sau aţi auzit vreodată de Iunie-toberfest?
- Iunie-toberfest? - Da.
Ar trebui să veniţi.
Ne întrunim în fiecare vară, o dată pe an. Vine tot cartierul.
E un grup simpatic. Mulţi dintre noi muncim împreună.
La MBI?
Da.
Avem un turneu de tras la tintă, cârnăciori la grătar.
Eu fac berea. E pasiunea mea.
Bine.
De unde ştiai că Jeff lucrează la MBI?
I-o fi zis Jeff. Nu-i aşa, Jeff?
- Nu i-a zis. - Nu contează, scumpo.
Nu, nu mi-a zis Jeff.
- Mingea de stres. - Cred că am ghicit.
- Nu, e clar. - Da, ai ghicit.
Acum ar trebui să plecăm. E târziu.
Mulţumim pentru tot.
- Cafeaua a fost delicioasă. - Mulţumesc.
Ne vedem la Iunie-toberfest!
Iunie-toberfest Cu berea "Ale Mary a lui Jeff"
Ia uite poza asta!
E Tyler. Se duce în tabăra astmaticilor în vara asta.
- Vai, ce frumuşel e! - Da, o să se distreze.
ALE MARY A LUI JEFF NU STRICĂ ORZUL PE GÂŞTE
Bună, vecino!
Bună!
"Cambulă cu coadă galbenă prăjită, cu aromă de lămâie şi ghimbir."
Cine dracu' a făcut asta?
Natalie. Se pare că ştie să facă orice.
Iartă-mă, dar cine se îmbracă aşa la un grătar?
Sunt şi copii pe-aici.
Hai, Meg. E o rochie de vară.
E foarte scurtă, foarte şic
şi îi pică extrem de bine.
E pornografică.
Ia uită-te la Dan. Se face că-şi verifică e-mailul.
Dacă îi găsesc poze cu fundul ei pe telefon,
nu mai pupă sex oral.
Cum spuneam, eram
singur în mijlocul deşertului Empty Quarter, singur cuc,
fără apă, murind de sete.
Îi scriu o scrisoare de adio lui Natalie,
când, ce văd apărând la orizont?
Aceeaşi cămilă
- pe care o salvasem cu trei ani în urmă! - Nu!
- Exact aceeaşi. - Şi-a adus aminte de tine?
Nu, Jeff, nu şi-a adus aminte. E o cămilă.
Dar am putut să ajung cu ea în lumea civilizată.
Şi mi-am predat povestea cu 15 minute înainte de termen.
Am luat primul zbor spre Marrakech
şi, în aceeaşi seară, eram la o cafenea cu Natalie, fumând hookah.
Vreau să fumez şi eu hookah în Marrakech.
Stacey, ştiu că sună foarte romantic,
dar, crede-mă, lumea poate fi un loc sinistru şi periculos.
Tim, vrei o bere?
Sigur! Mulţumesc.
- Poftim. - Mersi.
Amice! Da, stai aşa!
- Îţi curge mult sânge. - N-am nimic.
Nu, aşteaptă.
- Curge tare. - Ţine strâns.
- Da. - Dă-mi-o!
Ţâşneşte.
- Mă ia cu ameţeală. - Ţine pumnul strâns.
- Dacă aş bea... - Nu, nu!
Nu poţi să mă faci să dau greş.
- Fii atent ce măiestrie! - Ratează!
Campionul cartierului, cinci ani la rând!
Vrei să încerci şi tu?
- Eu? - Da!
- Nu prea trag la tintă... - N-acceptăm refuzuri.
Hai, e uşor.
E o idee proastă.
O să-ţi arăt renumita prindere Craverston.
- Da? - Bine.
Ia-o în mână. Ţine-o ca pe creion.
Îndoaie încheietura mâinii.
- Cotul în afară. - Bine.
- Cotul în afară. - Şi apoi arunci.
Aşa?
E bine aşa?
Arunci ca fetele.
Dar, când o fată e frumoasă ca tine, nu e nevoie să arunce bine.
Te superi dacă nu aplic metoda Craverston?
Cum vrei, succes.
Vai, Doamne!
Aţi văzut?
Poate ar trebui să-ţi arăt eu cum să arunci ca fetele.
Frate!
Ia de-aici, Craverston!
Mai taci, Oren!
Unde ţi-e iubita?
Tim.
Karen! Căutam baia.
Erai în camera lui Jeff.
Da, cred că am luat-o în direcţia greşită.
Apropo, aveţi o casă frumoasă. Ai gust.
Mulţumesc!
Tu ai făcut desenele de jos?
Jeff a zis ceva despre nişte pisoare.
Clientul are întotdeauna dreptate.
Da, sunt desenele mele.
Clientul are dreptate, mai puţin când nu are.
- Baia e acolo, Tim. - Nu e nevoie, mulţumesc.
A fost cea mai frumoasă petrecere Iunie-toberfest
pe care am dat-o până acum.
Ai mai văzut vreun cuplu, care să se mute în cartier,
aşa de drăguţ ca ei?
Nu ţi se pare nimic ciudat la ei?
Sunt suprarealizaţi, ultraşic
şi foarte iubitori unul cu altul.
De ce să se mute aici?
Karen, ţi-au spus că vor să se stabilească definitiv.
Ştii că a intrat în camera ta?
Şi ce?
Umblă prin bazarurile din Marrakech,
dar "se pierde" la etaj, căutând baia?
Karen, uite ce-am aflat cu mulţi ani în urmă.
Când omul trebuie să facă treaba mare, se jenează.
Şi eu, la fel.
- Serios? Voia să facă treaba mare? - Probabil că da!
Dacă familia Jones pare mai afectuoasă decât noi
e pentru că n-a trebuit să-şi înăbuşe pasiunea, cum am făcut-o noi
din cauza copiilor.
Dar acum a venit momentul nostru. E vara noastră.
Ai grijă la mână.
Cred că ar trebui să fim mai activi sexual.
- Nu. - Du-du-du...
Mă gâdili, iubitule.
- Am zis să profităm... - Hai!
Uite ce târziu e!
E un preludiu tradiţional. Hai, lasă-mă...
Hai, iubitule.
Sunt obosită. Dar nu-mi scapă nimic.
Eu am fost cea care a văzut
când McNulty folosea cablul familiei Yamamoto.
Intuiţia e un lucru minunat.
Crede-mă pe cuvânt,
că am 16 ani de experientă în resurse umane,
când spun că Jones sunt nişte oameni perfect normali şi drăguţi.
Nu ştiam ce să fac.
Iese fum din maşină.
M-am gândit că americanii se pricep la maşini...
Ce puternic eşti!
Mă puteţi ajuta?
- Sigur că da. Ai venit la cine trebuie. - Da.
Noi, americanii, ne pricepem la multe.
Comandă: afişare e-mail-uri şterse, interval
Căutare...
EXPEDITOR: utilizator oaspete; DESTINATAR: scorpion; SUBIECT: schimb
MESAJ: Pachet gata... În aşteptarea instrucţiunilor...
CE BERE ÎŢI PLACE?
DUM
Jeff!
Jeff, trezeşte-te!
Google Tim Jones Scriitor-Călător
Tim Jones (scriitor)
CĂLĂTORII + TIMP LIBER MARRAKECH
Hazim's Cafe, "Cel mai romantic loc"
Cine eşti, Tim Jones?
CE BERE ÎŢI PLACE? BERE ARTIZANALĂ ŞI BAR DE DEGUSTARE
Scuze!
Vecine!
- Salut, Jeff! - Doamne!
Mă simt prost.
Se mai întâmplă. Stai să te ajut.
- Poftim. - Mulţumesc.
Ce cauţi aici?
Pasiunea ta pentru berea artizanală a fost...
contagioasă.
M-am gândit că nu mi-ar strica un hobby.
În locul sticlăriei?
Pe lângă asta.
E un hobby frumos, deşi nu bărbătesc cum îţi place ţie.
Ed, ocupă-te puţin de prietenul meu.
Îi trebuie un răcitor de must de bere, picături de fermentare.
- Nişte drojdie. - Tu eşti expertul.
- Vezi să nu rămâi pe drojdie. - Bine.
Glumeam. Era o glumă, o expresie cu drojdia.
E un hobby costisitor.
E mai degrabă o chemare, Tim.
Ţi-e foame?
Sunt lihnit.
Îţi place chinezească?
Mâncarea?
Da.
Natalie găteşte
Haide!
SALVAŢI COPIII ORFANI DIN SRI LANKA
Baie. Vreau să văd schiţele. Vin la tine.
Spionaj, activat.
Las acest mesaj în cazul în care mi se întâmplă ceva.
O urmăresc pe Natalie Jones, despre care am toate motivele să cred...
Apelare Natalie Jones.
Nu!
Nu, nu.
Şiri!
Mulţumesc.
O zi bună!
Cum e cartea?
Interesantă.
Bună! Ce mă bucur să vă văd!
El e prietenul meu, Jeff.
Ei sunt domnul şi doamna Lu.
Bine, mergem în spate.
Ştiu! Cred că m-am îngrăşat cam mult.
Mulţumesc.
Vino în spate, Jeff. Mulţumesc.
Scriu un articol despre perle ascunse prin oraş.
- Locul ăla e bun. - Da.
Dar ăsta e fantastic.
Vino după mine.
E plăcut să mai ieşi uneori de pe alee.
- Aşa e. Deşi îmi place... - Ia te uită!
Mi s-a părut mie că tu eşti.
- Care-i treaba, amice? - Ce mai faci?
Prietenul meu, Jeff. Jeff, Ricky.
- E localul său. - Bună, Ricky.
Salut! Nu trebuie să te înclini.
Nu fi timid.
Hai înăuntru, amice. Tipul ăsta e cam rigid.
Bun venit la clubul Cobra.
Jeff vine prima oară.
Nicio problemă. O să avem mare grijă de el.
- Unde ne aşezăm? - Acolo.
Mulţumesc. Eu vreau un shéjiu.
- Unul? - Da.
- Da. Două. - Două?
- Da, ce bea şi el. - Două shéjius, imediat.
E puţin diferit fată de ce te aşteptai?
Recunosc că nu prea mă am bine cu condimentele.
Există unele consecinţe a doua zi,
legate de toaletă.
- Nu e vorba de asta. - Bine.
Nu e nimic condimentat, dar e o marfă tare.
Sunt pregătit.
Îmi amintesc când mergeam cu caiacul
pe fluviul Perlelor, spre Zhongshan.
E minunat.
Sunt multe locuri ca acesta.
Ai o slujbă fascinantă.
- Şi tu, Jeff. - Da.
Sunt sigur că ai ce povesti, nu?
Da, dacă ţi-aş povesti, ţi s-ar zbârli pielea pe tine.
Dar lucrez în HR.
Sunt informaţii confidenţiale.
Ai putea să-mi spui, dar ar trebui să mă ucizi.
Cred că aş avea necazuri cu compania.
Ştiu că nu m-ai omorî. E o expresie, Jeff.
Da.
Poftim.
- Bine. - Bine.
Ia uite ce condimente etnice. Tare!
Ăla e sos de soia.
- Sos de soia. - Ia gustă.
Bine.
Ce bun e!
Ce e ăla? Pare un şarpe.
E shéjiu. Vin de şarpe. E o cobră adevărată.
Alcoolul neutralizează veninul.
În Guangdong, bătrânii spun
că, dacă bei vin de şarpe, îţi atârnă boaşele.
Chiar aşa?
N-ai cumva un ceai rece?
Să vă zic specialitatea de azi?
Da, ia să vedem. Mulţumesc.
Unde ai găsit locul ăsta? Pe Yelp?
Cu asta mă ocup, să găsesc astfel de locuri.
Vorbesc cu lumea. Umblu.
Şi, când găsesc aşa ceva, prefer să vin cu cine îmi place.
Shéjiu! Şarpele ăla e viu!
Da, Jeff. E un restaurant de şerpi.
Da, dar la Panda Express nu servesc panda.
Sau da?
Se numeşte "vipera celor 100 de paşi",
fiindcă, dacă te muscă, atâţia paşi mai apuci să faci.
- E adevărat? - Nu!
Nu e adevărat.
Sincer, apuci să faci vreo 50 de paşi. E foarte veninos.
Rău de tot.
Mi-e frică de şerpi. Îi mănânc. Îmi pare rău...
Ricky ştie ce face. Se pricepe.
Hai, ia loc.
- Lasă-l să-şi facă treaba. - Bine.
- Eşti pe mâini bune, da? - Da.
Ai încredere.
Nu-ţi apropia mâinile de cap,
căci te poate muşca.
Ai mare grijă.
Pot comanda pachetele de primăvară?
Amice...
O să fie bine. Poftim.
- Încă puţin. - Da.
- E bun. - Da, da.
Cred că mai cerem o sticlă.
Da, da. Hai să ne relaxăm puţin.
- Aşa, dă-i înainte cu şarpele! - Da.
O clipă. E Karen.
Alo?
Mai ştii când am zis că e ceva dubios cu cuplul Jones?
Aveam dreptate.
Am urmărit-o pe Natalie până la mall. Îţi zic doar două cuvinte.
Sarah Palin.
Şi ştii ceva?
Există un cuvânt chinezesc pentru "alee". Se zice...
Iartă-mă, nu te aud foarte bine.
Ideea e că familia Jones nu e cine zice că e.
Bine. Stai puţin. Scuze!
Karen, iau masa de prânz cu Tom în acest moment.
Şi nu se întâmplă nimic ciudat.
Cred că îţi canalizezi greşit grija pentru copii.
Eşti nesigură în legătură cu cariera...
Nu îndrăzni să deschizi subiectul!
Eu nu-ţi zic că te aprinzi după bărbaţi.
Nu mă aprind după bărbaţi!
Nu mă aprind după bărbaţi.
Mi s-a întâmplat o dată, când eram mai mic.
Te referi la Bruce?
Preferă să i se spună Caitlyn.
Şolduri
Nu, ai dreptate.
- Bună, Karen! - Natalie!
Ce surpriză!
Nu eşti îmbrăcată. Vorbeşti la telefon. Am plecat.
Va urma.
Îi lăsam un mesaj lui Tim.
Îi place să-l sun când probez lenjerie intimă.
Îi spun ce anume probez,
cum arată,
cum mă face să mă simt.
Arată grozav!
Sunt sigură că se va bucura s-o afle.
Spune-i că am zis eu.
Da, e o chestie între noi doi.
Menţine aprinsă flacăra.
Tu şi Jeff aveţi o chestie a voastră?
Da, avem.
O facem repede, în caz că dau năvală copiii în cameră.
Se pare că aveţi o activitate sexuală intensă.
Dar copiii sunt plecaţi, nu?
Da.
E vremea pentru ceva nou. De-aia cumperi lenjerie intimă?
Da.
Ia să vedem ce ai ales.
Nu.
Nimic interesant.
Hai, arată-mi ce ţi se pare sexy.
Sunt pentru mama lui Jeff.
E extrem de obeză şi umblă cu un scuter mic.
Chiar îmi pare rău pentru...
Hai să fim cinstite, da?
El iese cu Sheila Rondowski, cred că aşa o cheamă,
pe furiş, ceea ce e interzis, deoarece e şefa lui.
Sigur.
- Ce bun e, Tim. E delicios. - Ce ţi-am zis?
Auzi?
Incredibil cum îşi deschid sufletul în faţa ta.
- Îţi spun multe. - Aşa e.
Se pare că se plâng mult, dar...
Vai, Doamne!
Face parte din meserie. M-am obişnuit.
Dă-mi voie să te întreb ceva.
Îţi spune cineva, personal,
cât de mult urăşte compania?
Ricky, mai adu-ne nişte vin!
Sau dacă poartă pică cuiva?
Sarah Patel suferă de sindromul de colon iritabil.
Scuze. Suferă de sindromul de colon iritabil.
Sunt mulţi colegi care stau în apropierea băii.
Uneori suntem toţi iritaţi de colonul tău, Sarah.
O ştie toată lumea de la etajul patru.
Da, dar nu la asta mă refeream.
Există vreo situaţie
în care cineva pare să fi câştigat mulţi bani
sau şi-a cumpărat o maşină nouă, haine noi?
De parcă a câştigat la loterie?
- Sau a dat lovitura? - Da.
Da? Cine?
Sanjay. A cumpărat un Grillbot.
Ce e?
Tipul cu care lucrez. Îl cheamă Sanjay.
Asta am înţeles, dar ce e un Grillbot?
Un Grillbot e un fel de...
E un robot care-ţi curata grătarul.
Îl pui în grătar, închizi capacul
şi el răzuie pe-acolo
şi curata bucăţelele de cărbune şi alte mizerii.
Îţi face grătarul lună!
E un fel de aspirator Roomba al grătarelor.
Eu mă refeream la...
La ceva mai scump.
Costă 99$, Tim. E scump.
Da.
Dar trebuie să stingi grătarul. Sanjay n-a făcut-o.
Mai vorbim mult despre Sanjay?
Dacă nu-l mănânci tu, îl mănânc eu.
Te rog. Ia ce-ţi place.
Problema e că n-a mai fost valabilă
garanţia pentru Grillbot şi grătar.
Doamne, Jeff!
Ricky! Vai de mine!
Las-o jos! Ricky!
Frate! N-am mai văzut aşa ceva.
Adu antidotul! Injecţia antivenin! Du-te!
Salut, micuţule!
Vai, Doamne! Nu, nu.
- Nu! - Mă ciuguleşte de mână.
Uită-te la mine!
- Bine, scoate-o! - O să avem o relaţie frumoasă.
Rezistă. Îţi facem antidotul, da, Jeff? Stai aşa.
Eşti gata? Bine. Stai aşa!
Cum te simţi, amice? Cum e?
E bine.
Ăsta ţi-ar sta de minune.
Perfect, îl iau.
Nu eşti nostimă, Karen.
Vreau să uiţi tot ce ai auzit
de susţinerea funcţională a pieptului.
De ce eşti agitată?
Fiindcă suntem amândouă în lenjerie intimă?
Sau pentru că ştiu că m-ai urmărit azi?
Nu te-am urmărit. Poftim?
Nu! Am fost la mall. Să fac cumpărături.
Mă duc să văd dacă au şi galben.
- E culoarea preferată a lui Jeff. - Nu sunt fraieră.
Şi ai dreptate să mă urmăreşti.
Să crezi că femeia asta nu e cine zice că e.
Fiindcă ascund ceva.
Da?
Şi tu, la fel.
Noi două suntem asemănătoare.
Două femei puternice, dinamice sexual.
Şi, totuşi, iată-ne
obligate să ne ascundem adevărata natură fată de tot felul de Meg Craverston.
Ce legătură are Meg?
Hai, Karen.
Aud ce zice de mine când crede că nu mă uit spre ea.
Mă urăşte pentru cum arăt,
de parcă e vina mea că am o structură osoasă perfectă şi o piele impecabilă!
N-oi avea eu nevoie de hidratare, dar tot am sentimente.
Nu ştiam de sentimente.
De-aia femeile ca noi trebuie să rămână unite.
Nu să se urmărească prin mall-uri.
Faci contracţii Kegel?
- Kegel? - Da.
- Exerciţii pentru zona feminină? - Da.
Trebuie să emani putere pe undeva.
Eu nu eman.
Şi acum fac nişte exerciţii.
Aş putea sparge o alună în partea de jos, dacă ar fi nevoie.
A fost vreodată nevoie?
E rândul tău.
- Eu n-aş putea sparge nimic. - Iar ne ascundem?
Hai, Karen.
Canalizează-ţi puterea.
Bine. O fac. Încerc.
Am făcut-o!
Am simţit.
Cum a fost?
Mai ai de lucru.
Ai de ales.
Cum vrei să fii?
Karen, docilă?
Sau Karen, puternică?
- Sigur te simţi bine? - Da, sunt bine.
Mi-ai salvat viaţa.
Şi a fost un şarpe delicios.
Deşi acum mă simt puţin prost.
Cam ameţit.
Am fost îngrijorat un moment.
Du-te să te speli puţin. Mă duc să cer nota.
Ştiu ce faci, Tim.
Ce fac, Jeff?
Îmi câştig traiul descifrând caracterul oamenilor.
Mă îmbeti cu vin de şarpe
şi mă faci să-ţi spun secrete.
Încerci
să-ţi faci un prieten.
Am mulţi prieteni, Jeff.
Da, dar ai şi multe secrete.
De aia cred că eşti cel mai singuratic tip pe care l-am cunoscut.
Ce ai de zis despre asta?
Vrei să ştii ceva despre mine?
Uneori îmi urăsc meseria.
Dar nu te simţi bine?
Să-ţi exprimi sentimentele?
Ce facem acum, strângem relaţia?
Nu, stăm de vorbă.
Vrei s-o strângem? Să-ţi arăt cum se face.
Uită-te la mine!
- Îţi închid casca. - Bine.
Bine. E cam tare.
Doamne, asta numeşti tu distracţie?
Te ţin eu!
Nu e bestial?
Da!
Karen!
Sunt aici!
Bună! Ce faci? Ţi-am adus flori.
Mulţumesc, dragule.
N-o să crezi ce zi am avut.
Ghici cui îi mai place s-o facă pe omul-pasăre?
- Cui? - Lui Tim Jones. Ia uite.
De ce porţi capot? Ţi-e rău?
Frumos.
Scumpule, mă gândeam... Ce fac eu vara asta?
Am trimis copiii în tabără. Redecorez băi.
Dar asta mă face fericită?
Asta mă face pe mine, Karen Gaffney, să mă simt împlinită?
Bine.
Dacă vrei să te simţi împlinită,
fac nişte exerciţii la serviciu cu băieţii...
Nu, dragule. Nu merg.
Nu mai ştiu exact cine sunt cu adevărat.
Şi-apoi se mută aici vecinii ăştia formidabili.
Iar eu, fiind aşa de vulnerabilă, normal
că am devenit suspicioasă şi le-am găsit nod în papură.
Dar acum
am senzaţia că ar trebui să mă concentrez asupra mea.
Şi asupra noastră.
Măiculiţă, ce se întâmplă?
Natalie a zis că avem nevoie să ţinem flacăra aprinsă.
Ai vorbit cu ea de viaţa noastră sexuală?
Normal că nu. Nu i-am zis nimic.
- Nu, dar e foarte intuitivă. - Da.
- Pentru o grecoaică. - Exact.
Zice că, după ce te căsătoreşti,
mai trebuie să faci câte un efort în plus.
Da!
Îmi place Karen asta. Chiar îmi place.
Ia-mă!
Ia-mă, iubito!
Bine.
La naiba, dragule!
Era piesă de conversaţie.
Las-o încolo.
Ce e ăsta?
Nu ştiu. Nu contează. Vino!
Nu-i nimic. Nu contează.
Ştii ceva? Trebuie să continuăm să facem dragoste.
- Unde rămăseserăm? - Da!
- Era aşa de sexy... - Bine. Să te pipăi?
- Minunat! - Da.
Hai să continuăm! Jeff!
MICROFON
Ce sexy!
- Eşti bolnavă? - Ce sexy!
Auzi? Uite ce ar trebui să facem.
Hai să punem nişte muzică.
Vrei muzică pasională? Atunci e nevoie de The Judds.
- Punem muzică. - Bine.
Pun paharele de vin în maşina de spălat vase.
A, da. Vrei să povesteşti ce faci!
Bine, m-am prins.
Şi apoi... Superdistracţie!
Sângele pleacă din capul lui Jeff
şi se îndreaptă încet spre mijlocul trupului.
- Nu ştiu ce căutăm în debara. - Ascultă-mă!
- Nu e erotic. - Vecinii ne-au pus microfon!
Ţi-am zis eu că e ceva dubios la ei.
Acum înţelegi ce căuta Tim în camera ta?
Să nu spui că se ducea la budă.
Nu trebuia să facă treaba mare.
Şi acum ştiu ce făcea Natalie la cafenea.
Un schimb!
Un schimb? Despre ce vorbeşti?
Nu pot să cred că m-a păcălit cu lenjeria.
Dar ea era în chiloţi, eu, la fel.
Doamne! A ştiut să mă convingă.
Stai! Eraţi amândouă în lenjerie intimă?
Nu te mai gândi la proştii! Era o şaradă.
Karen, trebuie să mă asigur că nu e un alt caz paranoic.
Mai ştii când m-ai pus să dorm în maşină,
că am mâncat un ardei iute şi ziceai că e posedat?
Aveai ochii roşii.
Voiai sex în cursul săptămânii.
Dar era doar un ardei jalapeno. Asta vreau să zic.
Doamne! Trebuie să chem poliţia.
Ce le spui? Că vecinii ne-au pus microfoane?
- Da! - Sună aiurea!
Şi când o să avem nevoie de poliţie?
N-o să mai vină la noi. De ce?
Fiindcă ne trec pe lista nebunilor. E aiurea!
Ai dreptate. Ne mai trebuie probe.
Şi se pronunţa "jalapeno".
Karen!
Ascultă.
Ştiu că ţi-e dor de Mickey şi Patrick,
dar putem să-i vizităm abia peste două săptămâni.
Lasă-te jos!
Putem să-i vizităm peste două săptămâni.
Putem face exerciţii de respiraţie pentru reechilibrare.
Jeff, n-am nevoie de exerciţii de respiraţie!
Sunt echilibrată!
E linişte la ei.
Prea linişte.
Probabil se uită cum îi urmărim.
Nu se uită la noi! Sunt la restaurant cu Stacey Chung.
De unde ştii?
Am discutat despre asta când am planat împreună.
De ce nu mi-ai zis?
Karen, încetează! Te rog!
Gândeşte-te la ce faci. Poţi intra la puşcărie.
Doar dacă mă prind.
Vezi? Nu las amprente.
Când lumea se mută, schimbă întotdeauna yala casei,
dar nu şi telecomanda pentru garaj.
Am uitat să le-o dau lui Bridget şi Dave când au plecat
şi m-au rugat să-l hrănesc pe Smokey.
Vii?
Va trebui să-ţi acoperi mâinile.
Să-mi acopăr mâinile? Cu ce?
Cu şosetele.
Doamne, pare mobilier de prezentare!
Au zugrăvit pictură murală a lui Bridget.
Ce tragedie!
Nu e nimic ciudat aici. Hai să mergem!
Karen, sunt ferestre peste tot. Lasă-te jos!
Ce ciudat!
Ridică-te!
Tigăile astea n-au atins focul.
Cam ciudat pentru cineva care are un blog de reţete.
La casă nouă, tigăi noi. Are logică.
Nimic în cutiile cu condimente.
Dar îi dă pe spate pe vecini cu aperitivele ei.
Niciun condiment.
Nu poţi judeca o femeie după condimente, Karen.
Caută ceva despre orfanii din Sri Lanka. Pun pariu că-i altă minciună.
Tim, iartă-mă că am intrat la tine în casă.
Voiam doar să-ţi fiu prieten.
Nu e un gest prietenos.
Ştii ceva, scumpule? Să ştii că te aud.
Şi mă simt jignită că nu mă susţii.
Karen, e ridicol.
Trebuie să fie pe aici, pe undeva.
Karen!
Ia uite-i ce perfect arată!
Karen, hai să plecăm.
Ia uite!
Bine, le place să facă jocuri video. Hai!
Karen! Nu! Ce faci?
Stacey Chung. N-a ieşit cu ei în seara asta?
Da.
Ted Wallace.
Lucrează cu tine, nu?
Da. O fi vreo aplicaţie de socializare.
Dhameer Mustafa?
E şi Dan.
Sanjay.
Doamne! Vor să lovească MBI-ul.
Aia arată ca o rachetă.
Mi-a pus întrebări despre toţi.
Vai, Doamne!
I-am spus tot ce ştiam. Nu!
Trebuie să plecăm. Închide computerul.
Trebuie să plecăm de aici. În clipa asta.
Nu reuşesc să manevrez mouse-ul din cauza şosetei.
- Stai puţin. - Închide-l! Lasă-l cum era!
Nu! Nu înţelegi! Sunt spioni.
- Te rog. - Karen, te rog!
Trebuie să plecăm urgent!
Trebuie să scriu numele astea.
Ce faci, dragule? Hai odată!
Se pot întoarce din clipă în clipă.
La ce te holbezi?
Ce e ăla? Un pix?
Ce e?
- Ce e? - Ai...
Doamne!
Vai, Doamne! Karen!
Drace! Am ucis-o!
Karen!
Slavă cerului.
Iubitule.
Bine, trebuie să plecăm. Trezeşte-te!
Doamne!
La naiba!
Drace!
Iartă-mă.
Nu-i nimic, dragule.
Bine.
Jeff, ce dulce eşti!
Karen, ss!
Bine.
De ce-mi spui "ss"?
Credeam că e mai frumos la Chili's.
Nu cred că ai comandat ce trebuie.
Mai ştii când mergeam la facultate
şi părinţii tăi era să ne prindă în tufiş, iar noi ne-am ascuns?
Da.
Noi ne-am cunoscut după facultate.
Vai, Doamne!
- E ca în noaptea nunţii. - De ce am făcut-o?
De ce am făcut-o? Ce facem acum?
Jeff, ce serios eşti!
- "Sunt Jeff şi sunt serios." - Karen!
- De ce eşti aşa de serios? - Bine. Ss.
- Nu mă mai linge! - Da.
Ascultă. La dracu'!
La naiba!
Eu stau deasupra.
- Karen! - Eu stau deasupra!
Mă simt ciudat. Karen, te rog.
Nu am chef în acest moment, scumpo. Chiar nu am.
- Cocoloşeşte-mă! - Nu! Vecinii sunt spioni!
- Vreau să mă cocoloşeşti. - Vecinii noştri sunt spioni!
Uită-te la ei!
Probabil o să se ducă sus să facă sex şi n-o să se gândească la noi.
Mi-ai frânt inima, Tim Jones.
Mi-ai frânt inima.
Zic doar că se numeşte Chili's. E un restaurant mexican.
Nu pot să cred că mai vorbim despre asta.
N-are sens să comanzi mâncare asiatică.
Bine. Putem s-o tăiem pe Stacey de pe listă.
N-o să ne zică nimic.
Ştii ce e ăla un Grillbot?
Poftim?
Jeff îmi spunea deunăzi despre el.
E un roboţel care curăţă grătarele...
Sper că nu va fi o problemă.
Ce anume?
Prima regulă a ceea ce facem.
Să nu te ataşezi prea mult de ţinte.
- Mai ţii minte? - Nu.
De fapt, prima regulă a ceea ce facem
e să nu te îndrăgosteşti de partener.
Corect?
Nu era asta prima regulă?
Tim Jones.
Ce mă fac eu cu tine?
Nu ştiu.
- Nu ştii? - Nu ştiu.
- Am eu câteva idei. - Am şi eu câteva.
- Da? - Îhî.
- Să încep acum? - Da, te rog.
Bine.
S-ar putea să fie o problemă.
Salut, amice.
Pot să verific lista imaginară de jucători de baseball?
Te rog.
Mulţumesc.
MBI DOAR ACCES AUTORIZAT
BASEBALL IMAGINAR LISTA MEA
Ce se întâmplă?
Te simţi bine, Jeff? Pari distant.
Nu, sunt bine.
Cern rămăşiţele tuturor valorilor care mi-au fost dragi odată.
Bine. Credeam că e ceva serios.
Dan.
Dan!
Familia Jones nu e cine zice că e.
Ce tot spui?
Telefonul.
Bine.
Sunt spioni.
Spioni?
Da! Ne-au pus un microfon. Nu pot să cred că l-am lăsat pe Tim să mă tăvălească
*să mă păcălească.
Ai spus cuiva?
Mă întâlnesc cu Carl Pronger de la pază.
Dar nu e aşa! Jur!
I se mai năzare câte ceva, dar acum a avut dreptate.
Trebuie să le spui şefilor, Carl.
Compania, cartierul meu,
civilizaţia occidentală, aşa cum o cunoaştem,
sunt în mare pericol.
Şi poate fi vina mea.
Bine, Gaffney. O să mă informez.
Bine. Mulţumesc.
O să văd ce aflu despre dispozitive.
Dacă aflu că sunt serioase şi nu cumpărate din comerţ...
- Aşteaptă să te sun eu. - Bine.
Jeff la telefon.
Gaffney, recunosc că tu şi soţia ta aveaţi dreptate.
Ştii dispozitivele pe care mi le-ai dat?
Am vorbit cu un prieten,
fost militar.
Linia asta e nesigură, aşa că nu-ţi pot da detalii,
dar lasă-mă să-ţi spun
că nu e de glumă cu chestiile astea!
Doamne! Bine.
Pentru cine lucrează familia Jones? Sunt ruşi?
La naiba, Gaffney.
Ce nu e clar la cuvântul "nesigur", de nu pricepi?
O să mai fac nişte verificări
şi ne întâlnim mâine, înainte de lucru.
Bine.
Ştii vechea clădire MBI? Pe strada 75?
La ora 7.00. Caută rulota.
Stai! De ce ne întâlnim acolo?
Ca să punem la cale o strategie, înainte de a merge mai sus.
Amicul meu a văzut un astfel de dispozitiv
ultima oară la un mort.
La un mort? De ce spui...
Iisuse!
Exact, Iisuse!
Da. E o chestie importantă!
- O să mergem până la capăt. - Nu acum, Carl.
Să nu încerci să scapi de mine.
Dacă crezi că te descurci singur.
- Faci o mare greşeală! - Bine.
Un coleg de serviciu.
- Gaffney, n-o da în bară! - Carl!
- La 7.00. Adu cafea cu lapte... - Da, bine.
Ai păţit ceva? Era să dai peste mine.
Mă uitam după Bernie.
Tot îşi face nevoile la mine în curte...
Nu el, câinele lui îşi face nevoile.
Am fost neatent.
Tu ce mai faci?
Nu pari să fii tu însuti, Jeff.
Nici tu nu pari să fii tu însuti.
Ce vrea să însemne?
Mi-ai zis şi tu. Ce voia să însemne când ai zis-o tu?
Credem că ne-a intrat cineva în casă.
- Poftim? - Da.
Îţi zdruncină credinţa în noţiunea de încredere, nu?
Mie îmi spui? Mamă!
Într-un astfel de cartier, ai zice
că n-ar trebui să-ţi faci griji.
Îmi pare foarte rău, Tim.
Da. Jeff, ştii cum stă treaba cu încrederea.
Când nu mai e,
se întâmplă lucruri rele.
Am auzit.
Trebuie să plec. Eu şi Karen trebuie să facem baie.
Te avertizez, Carl poate fi puţin irascibil,
MBI - ORDINE GLOBALĂ PRIN TEHNOLOGIE SUPERIOARĂ
dar e un paznic excelent
şi, întâmplător, îi place cum gândeşti.
Bine.
E tipul ăla
în halat, care întinde rufele?
O vinde ceva la târgul de vechituri.
Gaffney, la fix!
Şi ai adus cafeaua cu lapte. Ştiam că pot conta pe tine.
Ea e soţia mea, Carl.
Adică, ea soţia mea, Carl.
- Încântată. Karen Gaffney. - Şi eu.
Bine aţi venit în casa mea provizorie.
Sau, mai exact, în casa mea.
Dar nu pentru mult timp.
Vă rog. Mulţumesc.
Luaţi loc. Staţi să iau astea de aici.
Să dau rufele jos.
E ziua liberă a femeii de serviciu.
Nu-ţi face probleme.
Când ne-ai spus să ne vedem la rulotă,
nu credeam că locuieşti în ea.
Adevărul e
că locuiesc în Westfalia asta
de când m-a părăsit soţia
şi mi-a luat toată averea.
- Îmi pare rău, Carl. - E groaznic.
Îţi mulţumesc că mi-ai adus povestea asta, Jeff.
Cred că acum o să se întoarcă roata şi pentru mine.
Ce informaţii ai?
Ce am? Staţi să vă arăt.
Vă zic ceva ce Jeff n-ar fi crezut să audă vreodată.
Gaffney,
eşti pregătit să afli informaţii de nivelul patru?
- Da. - Bine.
Începem.
- Carl. - Da?
Ai un punct roşu pe frunte.
Da, se numeşte acneea adulţilor. Mulţumesc...
Doamne! Am fost împuscat!
Vai, Doamne!
Drace!
- Eşti rănit? - M-a împuscat.
Doamne!
- Nu, iubitule, e cafeaua cu lapte! - Mă frige!
La dracu'! Cuplul Jones!
Încearcă să nu-i împuşti.
Hai să fugim spre casa lui Carl.
Doamne!
Urcaţi în maşină! Acum!
Lăsaţi-ne să ne vedem de vieţile noastre amărâte!
Urcaţi în maşină şi vă explic totul. În mare parte.
M-am săturat de minciunile tale convingătoare.
Vreţi să fiţi ucişi aici? Urcaţi-vă în maşină!
De ce? Să ne omorâţi voi?
Nu era niciun condiment în cutii!
Am zis
să urcaţi în maşină.
Urcăm în maşină.
Pentru Patrick şi Mickey, da, iubitule?
Acum! E foarte periculos.
Număr până la trei şi o luăm la fugă, da?
Unu,
doi...
Jeff!
- Doamne! - Am zis la trei!
Jeff, te rog să te urci în maşină!
- Îmi luam un avans! - Fată de soţia ta?
Vă purtaţi ca nişte copii.
Urcaţi imediat în maşină! Urgent!
Puneţi-vă centura de siguranţă, ce Dumnezeu!
- Vai, îmi pun centura. - Hai!
- Hai, hai! - Să mergem!
Ce se întâmplă, Tim?
Furaţi secrete de la MBI?
Nu furăm secrete de la voi.
- Uite-i! - Îi văd.
Suntem spioni.
I s-a blocat centura! Opreşte!
Taci!
Jeff are rău de maşină în spate!
- Linişte! - Gura!
Aţi pătruns în casa noastră.
Ce vecini sunteţi?
Ne-aţi pus un microfon. Voi ce vecini sunteţi?
Au dreptate.
Ce cald e aici!
- Dă drumul aerului, te rog. - Nu.
Poţi să-i dai drumul, te rog?
Nu dau drumul la nimic!
E cald rău.
Nu mi-am pus centura! Stai!
Bine, se înrăutăţeşte situaţia.
Se înrăutăţeşte?
Întrebare rapidă. Sunteţi băieţii buni sau răi?
Tu ce crezi?
- Eu zic că băieţii în negru... - Drace!
... pe motociclete, care trag în noi, sunt băieţii răi.
Capul jos!
Cine e?
Ne sună din tabără.
Ce?
Bună, scumpete. Ce faci?
- Da, fursecurile sunt pentru amândoi. - Karen!
Mickey, dacă-l rupi în două, el alege primul.
- Karen! - Fiindcă aşa e corect!
Jos! Jos!
Karen, închide telefonul!
Altfel ţi-ai rupe ţie o bucată mai mare.
Şi ai alege-o pe aia. Dă-mi-l pe Mickey...
Rupe fursecul în două!
La dracu'!
- La dreapta, Natalie! - Mersi, Karen.
Frână!
Vai, Doamne!
Bine.
Daţi-vă la o parte!
Vă rog să vă daţi ca să văd!
Clipeşte ceva în spatele maşinii.
E de rău?
Da, Jeff, e de rău.
Va trebui să te duci şi să-l dai jos.
- Să-l dau eu jos? - Da!
- Poţi să mergi mai încet? - Nu!
- Dă-l jos! - Conduc. Ne urmăresc.
N-am cum să încetinesc. Vor să ne omoare.
Cine vorbea... Ăla care nu voia să dea drumul la aer.
- Încetineşte puţin! - Mă ud toată!
Mă ud toată!
Mai bine să te uzi decât să fii împuşcată!
Frige!
Trei ţinte, două lovituri. Te descurci?
Ca întotdeauna.
Cum merge în spate, Jeff?
Avem nevoie de tine.
Stai!
Bine.
Stai!
Acum.
Am reuşit! Şi acum?
Ţine-te bine, Jeff!
Aruncă-l!
Cinci aici?
Ce zici? M-am blocat.
Unu, doi, trei, patru, cinci... Trebuie să fie din şase.
Poftim, oameni buni!
- Albuşuri jumări cu pâine prăjită. - Mulţumesc.
- O omletă din trei ouă cu cartofi. - Mulţumesc!
Ouă, cartofi şi jambon. Cu garnitură de jambon.
- Ce gustos! - Mulţumim mult.
Dumnezeule!
Ce e? Urmăririle în mare viteză îmi fac poftă de mâncare.
Domnule şi doamnă Jones,
dacă aşa vă cheamă,
am câteva întrebări.
Cred că, de data asta, merităm să ştim adevărul.
Aveţi tot dreptul.
Bine, întrebarea numărul unu.
Lucraţi pentru CIA?
Iubitule, e o întrebare inutilă. Nu-ţi pot răspunde.
Întrebarea numărul doi. Pe cine urmăriţi?
Nu vă putem spune.
Bine. Întrebarea numărul trei. E cineva cunoscut?
Nici asta nu vă putem spune.
Ai zis c-avem dreptul să ştim.
Aşa am zis, dar nu înseamnă că vi-l şi spunem.
Ştii ceva? Cred că e strict secret.
De aia nu ne pot spune.
- Vrei să guşti? - Da, iau puţini cartofi.
Mă bucur că mănâncă toată lumea
de parcă nu s-ar întâmpla nimic!
Mâncaţi
- liniştiţi! - Calmează-te!
Ceea ce mă deranjează!
Dragule, nu e frumos ce faci.
Bine.
O să întreb până aflu ceva ce nu e secret.
E în regulă?
Da.
Întrebarea numărul 17.
După un schimb de focuri, cine adună gloanţele?
Chiar nu puteţi să ne spuneţi nimic?
Nu sunt grecoaică. Sunt evreică.
Ai făcut parte din Mossad?
Nu pot să-ţi spun.
Haide! Măcar sunteţi căsătoriţi?
Puteţi să ne spuneţi măcar atât?
Da. Nu poţi să te prefaci.
Atâta tot? Restul au fost numai minciuni?
Când mi-ai spus că-ţi urăşti meseria,
mi s-a părut adevărat, şi-o zice unul de la resurse umane.
Mi s-a părut adevărat.
I-ai spus că-ţi urăşti meseria?
I-oi fi spus
că am unele îndoieli, confidenţial.
Interesant.
De ce tocmai acum?
Pentru că Jeff ştie să asculte.
Ţi-am spus şi ţie, în Marrakech.
La Hazim's, unde mergem de obicei.
Am stat toată după-amiaza acolo.
Ne gândeam să ne lăsăm de meserie.
Am zis că aş putea chiar să devin scriitor-călător, pe bune!
Am putea avea un copil.
Vorbeam ipotetic. Nu era un plan de viitor.
Nu mi s-a părut...
Aşa se întâmplă mereu.
Începe să vorbească în ebraică şi face din ţânţar armăsar.
- Eu nu vorbesc... - Şi microfonul din bibelou?
Îmi plac bibelourile mele.
Şi îmi place să le ofer celorlalţi. Ce e rău?
E frumos să-i faci cuiva un cadou.
Ceea ce nu e totuşi frumos
e să te îmbraci cum te-ai îmbrăcat la grătar.
Vrei să mă îmbrac ca o asistentă medicală anostă.
- Să fiu ca celelalte mame? - N-am zis să fii anostă.
- Nu te supăra, Karen. - Arătai superb!
Dar nu trebuie să sari în ochi!
Se numeşte lucru sub acoperire!
N-ai avut nicio problemă să porţi burqa la Kabul.
Aici suntem în suburbie!
E greu. Nu înţelegi? Femeile astea sunt rele.
Îmi permiţi? Nu le cunoşti pe femeile de aici.
Vezi?
Dar noi nu ştim nimic.
De ce ne-aţi pus microfon?
Ştiţi chiar mai puţin de-atât.
Dar agenţia a primit o informaţie credibilă
că cineva folosea computerul tău de la serviciu,
ca să comită un act de trădare împotriva Statelor Unite.
Ne foloseam de tine ca să ajungem la acele persoane.
- De ce nu-i spui tot? - Cui îi pasă?
Zece ani, 30 de ţări şi nu ne descoperă nimeni,
iar în suburbie n-am rezistat o săptămână!
Nota de plată, vă rog!
Întrebare idioată. Ce facem acum?
- Da, ce facem acum? - Ce făceaţi şi până acum.
Şi să nu afle nimeni despre asta, da?
Eu nu spun nimănui.
- Da, ţine-ţi gura. - Voiam să te mai întreb ceva.
Ştiu că lucraţi sub acoperire şi că e o înscenare.
Dar zilele trecute, la Cobra,
voiai doar să mă îmbeti, ca să mă faci să-mi trădez colegii,
sau voiai
să legi o relaţie de prietenie?
Voiam să te îmbăt, ca să-ţi trădezi colegii.
A, bine.
Dar planarea în interior...
Am făcut-o ca să ne împrietenim.
Vezi? Ţi-am zis eu că ne apropiaserăm.
Nu uitaţi că nu trebuie să afle nimeni nimic.
- Nu. - Bine?
- Nu-i spun nici mamei. - Fermoar la gură.
Încă ceva.
Ştiu că nu sunt terapeut autorizat,
dar vorbiţi, comunicaţi unul cu altul.
Jeff se pricepe la comunicare.
Comunic. Cu asta mă ocup.
- Aşa e. - Vorbă şi iar vorbă.
Nu, ai dreptate, Jeff.
E important să comunici.
- Bine, ne mai vedem. - Pa!
- Mulţumim! - Plec şi eu.
- Ai grijă de tine. - Pa!
Frumos din partea ta să le spui asta.
Cred că o să fie bine.
Da.
- După tine, draga mea. - Mulţumesc.
Timmy...
ORAŞUL ATLANTA
Se pare că a fost o scurgere de gaze.
Vă mulţumim pentru declaraţii.
- Mulţumim mult. - Noapte bună!
Bine.
Cine a ucis cuplul Jones va veni după noi.
Crezi că am făcut bine că n-am spus nimic poliţiei?
Am promis cuplului Jones că nu spunem nimic.
Crezi că mai contează promisiunea
când au murit cei cărora le-ai făcut-o?
Da!
Şi nu vreau să fiu bântuit.
Au dat jos baricadele.
Vai de mine!
Ascultă, iau doar chestii esenţiale.
Ne trebuie paşapoartele, certificatele de naştere.
Şi bandă adezivă.
Ia şi nişte boabe de piper!
Cafea, ceai, peştişori săraţi.
Iau şi cepele astea.
Scoate cepele din geantă, dragule.
- N-ai nevoie de cepe. - Ba am nevoie!
- Mix de fructe uscate! - Nu pot să mă hotărăsc.
E un puzzle de 2.000 de piese.
- E o armă. - Da! Sau batem pieptul de pui cu parmezan.
- N-ar strica. - Nu ăsta!
Ar trebui să-l cumperi bio. Am mai discutat.
Lasă asta acum.
Nu lua biscuiţii cu ghimbir!
S-ar putea să vrem să...
- Calmează-te, Jeff! - Bine!
Iau cutia de Red Bull.
Unde mergem?
Unde o fi. Fă bagajele!
N-am mai fugit de nimeni până acum.
Să iau costumul de baie, dacă se face cald?
Nu! Costumul de baie? Ia-ţi şosete!
Şosete! Îmi iau şi eu.
Trebuie să luăm copiii şi pe mama!
Ce treabă are ea? Am zis de două ori pe an.
De Crăciun şi de Paşte!
Vai, Doamne! Bine.
Bine.
- Karen... - Auzi?
S-ar putea să fie o siguranţă.
A explodat o casă.
S-o fi defectat tabloul electric.
Da.
Ar trebui să te duci să vezi, dragule.
- Bine. - Eu rămân aici să fac bagajele.
Cred că ar trebui să vii şi tu cu mine.
Ca să nu rămâi singură.
Bine, aşa.
Da. Aşa.
Aici e.
Sărise siguranţă.
Doamne Dumnezeule!
Nu ţipaţi. Nu e cum credeţi.
Nu ne-aţi răpit prietenii şi nu i-aţi legat de scaun?
Ba e cum credeţi, dar nu din motivele pe care le credeţi.
Dan e cel care vinde secrete de la MBI.
Poftim?
- Ai dreptate. E bună. - Ţi-am zis.
Dan, e adevărat?
Şi cum de sunteţi în viaţă? V-a explodat casa.
Jeff, lucrurile nu sunt mereu aşa cum par.
Ar trebui să ştii deja asta.
Deci?
Cum de nu mi-ai spus ce simţi?
Sincer să fiu, nu eşti genul de femeie căreia
un bărbat îi poate mărturisi temerile.
Poftim? Cum poţi să-mi spui asta?
Sunt îngăduitoare şi sensibilă. Poţi să-mi spui orice.
Dacă mă faci laş în ebraică nu uşurezi situaţia.
Fugi!
Aţi trecut printr-un geam din plăci de sticlă?
Nu e aşa de greu cum pare.
Cine e capul răutăţilor? Cine vrea să vă omoare?
Un traficant internaţional de arme, care-şi spune Scorpionul.
Agenţia încearcă să-l prindă de ani de zile.
Prietenii voştri de aici voiau să-i vândă astea.
Asta facem la MBI?
Ce sunt?
Microcipuri.
Pe mâna cui nu trebuie, informaţiile de pe ele
ar putea fi folosite să submineze sistemul de apărare american.
În ultimele trei luni, Dan le-a scos pe furiş din clădire.
Ca la închisoare.
Ca la închisoare? Cum adică?
Cred că vrea să zică că le-a pus într-un balon
şi şi le-a băgat în fund.
Ce?
Doamne!
De ce ai făcut-o, Dan?
Tocmai asta vom afla acum, Jeff.
Da.
Tim!
Desfă-ţi picioarele, Danny!
Doamna Jones are treabă.
Natalie...
Iisuse!
Jeff, fă ceva, te rog!
- Ori vorbeşti... - Jeff, opreşte-o!
E psihopată!
Tim, putem sta puţin de vorbă, vă rog?
- Bine. - Nu-mi face niciun rău, te rog.
Ia-o pe psihopata asta de lângă mine, Jeff.
Linişteşte-te!
Ne bucurăm că sunteţi în viaţă.
Dar ăsta e subsolul nostru. Nu suntem la Abu Ghraib.
Aici se joacă copiii noştri.
Nici mie nu-mi place, dar e o situaţie de siguranţa naţională.
Nu-i poţi pârli scrotul cuiva, aşteptându-te să mărturisească.
Te-ai mira să afli că da.
Sunt fiinţe umane. Trebuie să creezi o legătură.
Lasă-mă să vorbesc eu cu ei două minute.
Se pricepe la oameni.
Ai 90 de secunde.
Bine.
Bine, Meg.
Da, vreau să ştii
că şi acesta, ca departamentul HR, e un loc în care nu te judecă nimeni.
Deşi ai furat din companie,
ţi-ai trădat ţara şi aleea
şi ţi-ai introdus microcipuri în cavitatea cea mai neagră,
mai greşeşte omul!
Doamne!
Nu putem să-i torturăm prin înecare şi să termină odată?
Trăim vremuri tulburi.
Şi cred că linia de demarcaţie dintre bine şi rău e neclară.
Nu prea mai ştim ce înseamnă acele cuvinte, nu-i aşa, Dan?
Ce e asta? Poliţistul bun şi poliţistul bun?
E adevărat că nu ştiu ce se întâmplă la etajul şase,
dar ştiai
că, de câte ori un angajat cere o mărire de salariu,
cererea trece pe la departamentul HR?
Ţi-am văzut cererile.
Şi ştiu că ţi-au refuzat măririle
de fiecare dată, în ultimii cinci ani.
E o perioadă lungă, Dan.
O perioadă de timp importantă, acordată companiei.
Şi felia ta de tort unde e?
Exact.
Ştiţi ce greu e să creşti patru copii cu salariul de inginer aeronautic?
Doamne! Taci, tâmpitule!
Nu! Tu să taci, Lady Macbeth!
Bine.
Tu m-ai împins s-o fac, ştii?
Cu toate pretenţiile şi nevoile tale mondene!
Nu ţi-am zis să foloseşti computerul lui Jeff
şi să faci afaceri cu traficanţi de arme!
Dar nu mi-ai zis nici să n-o fac.
Jeff,
îmi ajunsese cuţitul la os.
Presiunea financiară era insuportabilă.
Alimente, meditatori
şi patru copii până în 13 ani cu aparate dentare!
Mă înţelegi, Jeff? Mă înţelegi?
Te înţeleg.
Ştii bine.
Nu putem accepta copii cu dinţii strâmbi în societatea noastră.
Nu suntem în Marea Britanie.
Trebuie să ţii pasul cu o grămadă de lucruri.
Cauciucuri noi la maşină, lecţii de pian
şi, din cauza asta...
A murit Carl Pronger!
Stai!
Abţine-te!
N-am vrut să păţească nimeni nimic, Jeff, jur!
Vă protejăm.
Scorpionul nici măcar nu ştie cine sunteţi, Karen!
Taci, Meg! Brooklyn Loft e o marcă tâmpită.
Nu-mi eşti de ajutor.
Plâng.
De unde ai ceapă?
- Cine? Eu? - Da.
De sus, din bucătărie.
E telefonul tău? Te sună Scorpionul.
Răspund eu şi vorbeşti tu cu el.
Şi ne duci la el.
O să se prindă imediat. Ştii de ce e în stare.
- Răspunde acum! - Natalie...
Gata cu joaca.
Nu pot. Nu sunt spion! Sunt un tată care merge la meciuri.
Nu ratează nicio partidă.
Doamne!
- Bine, răspund eu... - Nu putem.
Ne-a picat acoperirea, nu ştii?
N-am altă opţiune. Ce vrei să fac?
Alo?
Alo? Dl. Rascal Flatts?
Îmi trebuia un nume sub acoperire.
Alo?
Salut!
Sunt Rascal.
Tu şi cu soţia ta sunteţi gata să încheiaţi afacerea?
Da, doamna Flatts şi cu mine murim de nerăbdare.
Mâine seară. Hotel Odyssey.
Ora 21.00.
Te duci la V-Bar.
Va fi rezervată o masă pe numele tău.
Adu articolul cerut şi aşteaptă.
Am înţeles. V-Bar. Bine, mulţumesc mult.
Doar din curiozitate, există un cod vestimentar?
O să verific pe internet.
Bine.
Ce am făcut?
Nu. Te-ai descurcat de minune!
- Te-ai descurcat de minune. - Bine.
- Serios! - Da.
Jeff şi Karen,
bine aţi venit în lumea sexy şi palpitantă
a spionajului internaţional şi a operaţiunilor sub acoperire.
Amice, cred că-ţi trebuie un costum potrivit.
Frumos! E o măsură medie extra?
O rochie mortală.
Asta e toată?
Cravata e dotată cu un mini microfon de supraveghere.
E imposibil de detectat.
Nu ştiu dacă pot să merg pe astea.
Tocul e dotat cu un dispozitiv de urmărire
care ne va permite să vă monitorizăm mişcările.
Eu şi Natalie ne stabilim la etaj, pe acoperiş.
Şi stabilim un centru de comandă.
La un moment dat, va trebui să-ţi pui şi pantaloni.
Da Ştiu. Doar că mai am emoţii...
O să fie bine.
E o treabă rapidă. Faci schimbul, apoi pleci din hotel.
Am înţeles. Rapid.
Doar din curiozitate, ce se poate întâmpla în cel mai rău caz?
În cel mai rău caz?
Cerem întăriri
şi vor da năvală forţele armate ale Statelor Unite.
Bine. Am înţeles.
- Bine? - Da.
Arăţi bine.
Nu uita pantalonii.
Îmi aminteşte de prima întâlnire.
Şi de a doua.
Ce e?
N-am apucat să terminăm discuţia aceea, nu-i aşa?
Păi, a explodat casa.
Deci...
Ascultă...
Să ştii că mi-am dat seama de un lucru aseară,
când voiam să-i prăjesc testiculele lui Dan.
Ştiu că nu sunt o bună ascultătoare,
dar pot să mă schimb.
Ce e? Nu crezi că pot?
Ştiu că poţi.
Dar nu te schimbă prea mult, da?
Bine.
Iubitule, eşti gata? Ce faci?
Ascultam Rascal Flatts, ca să intru în pielea personajului.
Doamne!
Patrick lasă mereu jucăriile pe scări.
O să se împiedice cineva de ele.
Karen!
Ce e? Îţi place? E prea exagerat?
Nu! Deloc. E cum trebuie.
Mulţumesc, scumpule.
E lenjeria intimă pe care o purtai deunăzi?
Am zis că, dacă tot o facem, s-o facem cum trebuie.
Da.
Ce chipeş eşti!
Mulţumesc mult.
Peste cât timp trebuie să fim la hotel?
Peste 45 de minute.
Karen...
- Vai, Karen. - Jeff.
Nu pot să-ţi scot cravata.
Karen!
Iartă-mă.
Sursă audio - cravată
Ce e?
Cred că fac sex.
La naiba, n-avem timp de aşa ceva.
Ar trebui să ajungă aici peste 45 de minute.
Nu, au terminat.
Bine.
Ia uite, dragule!
Ce design frumos!
- Karen. - Da?
Mulţumesc pentru sex.
Bună seara!
- Bună seara! - Bună seara!
Avem o rezervare
- pe numele Rascal Flatts. - Flatts.
Nu e numele nostru adevărat.
Avem o relaţie pe şest.
Veniţi cu mine.
Tim, suntem în restaurant.
Merge totul bine.
Dragule, au sushi.
Au şi sushi.
Am încheiat momentan.
Ciao.
REZERVAT
E masa noastră!
Nu, pe aici.
Serios?
Mulţumim mult.
E coadă de la toaleta băieţilor? N-am nevoie.
Hai!
Nu înţeleg nimic.
Face parte din...
Credeam că vom fi doar noi.
Sunteţi şi voi cu Scorpionul?
Bine, au plecat.
Merg pe poziţie.
Mulţumesc.
Ia uite-l! Rascal Flatts.
Ai găsit greu locul?
Nu, acoliţii tăi au fost... Mă gâdil în zona aia.
Acoliţii tăi mi-au fost de ajutor.
Bănuiesc că ea e soţia ta. Mamă, sunteţi la patru ace în seara asta!
Mulţumim. Nu ieşim foarte des.
Şi, când o facem, preferăm să arătăm cât mai bine.
Grozav.
Ivan?
Curat.
Scuze pentru percheziţie.
Trebuie să fii precaut în meseria mea.
Daţi-mi voie să mă revanşez
cu o şampanie delicioasă şi foarte scumpă.
Mamă, ce armă!
Apropo, trebuie să gustaţi sosul ăsta.
E fantastic.
Azi mă pot abate de la regim, aşa că mi-am făcut de cap.
Sper că nu vă supăraţi.
Doamna Flatts face un aperitiv în şapte straturi delicios.
Sunt convins.
Aşa e. Secretul e să mai adaugi un strat.
Al optulea strat.
Şmecheră! Îmi place.
Te ştiu de undeva?
Mă îndoiesc profund.
Se pricepe la oameni.
Hai, Jeff. Calmează-te.
Fă ce-am discutat.
Tipul care se pricepe la oameni i-a adus microcipurile acestui om?
Da. Sunt aici.
Denver, 2010.
Ai fost la Convenţia Aerospaţială Naţională?
Cred că eram în acelaşi grup tematic.
Tot despre asta vorbim?
Nu, am terminat. Gata cu discuţia asta.
De ce tot insistă cu întrebările?
Cred că nu poate să se abţină. Defect profesional.
Stabileşte legături cu oamenii.
- Perfect. Conform promisiunii. - La naiba!
Ivan?
Bine. Aşa. Mulţumim.
- Bine! Gata. Perfect! - Da, e în regulă.
Mi-a făcut plăcere să facem afaceri împreună.
Mulţumim, domnule Scorpion şi prieteni.
Mulţumim. Da. Bine.
Îmi iau lucrurile.
Ţi-a căzut mingiuţa.
Nu contează. Mai am o grămadă. Poţi s-o păstrezi.
Scuze.
Staţi!
Eşti tipul de la resurse umane.
Ba nu. E inginer. Dl. Flatts.
Da, sunt inginer aeronautic.
A făcut facultatea. E foarte inteligent.
- Nu. - La MIT.
Ba nu. Aveai dreptate.
Ne-am mai văzut.
Din 2002 şi până în 2005, ocupam un post mediocru
la MBI.
- Şi tu eşti Jeff Gaffney. - Ba nu.
- Resurse umane. - Greşit.
Ba da. M-ai ajutat cu "depresia mea sinucigaşă".
- Ba nu. - Cu exerciţiile tale de încredere
şi mingile antistres!
E o înscenare!
Fir-ar să fie, Jeff!
Momeala a fost depistată. Repet, momeala a fost depistată.
Trebuie să-i recuperăm. Ne auziţi?
Carlos, ia o echipă şi blochează holul.
Yuri, mergi cu patru băieţi pe acoperiş.
Cheamă elicopterul. Plecăm urgent de aici.
Ne trebuie întăriri să recuperăm momelile. Ne auziţi?
Negativ. Daune colaterale.
Nu putem interveni în locuri publice.
Retrageţi-vă şi abandonaţi misiunea.
Aţi auzit?
Jones, ai auzit?
Boris, adu-mi un cleşte pentru gheată şi o brichetă.
La naiba, Jones. Mă auzi?
Recepţionat. Ne retragem.
Repet, ne retragem.
Ne întâlnim la punctul de recuperare.
Chiar vrei să-i laşi acolo?
Sigur că nu.
Sunt vecinii noştri.
Scumpa mea, e totul în regulă.
Angajez mai mulţi băieţi pentru astfel de situaţii.
- Oare e Peter? Nu. - De-aia am închiriat tot etajul.
- Ce faci? - Încerc să-mi amintesc numele lui.
Cu elicopterul la avion, iar mâine, în Jakarta.
- Când ajungem acolo... - Bruce.
Vorbeşti cu mine?
Îmi amintesc cum te cheamă. Te numeşti Bruce.
Bruce Springstine.
Cred că mă confunzi cu altcineva.
Am fost cel care a arbitrat disputa cu locul de parcare.
De-aia te-ai apucat de activităţi criminale?
Aveai orgoliul rănit din cauza unui loc nenorocit de parcare?
Doamne Dumnezeule! Ce e asta, seara amatorilor?
Stai puţin.
Te numeşti Bruce Springstine?
Da, Ivan, mă cheamă Bruce Springstine.
E un nume ca oricare altul.
Şi voiai să-ţi spunem Şeful?
Nu voiam să-mi spuneţi "Şeful", ci "şefu'", clar?
Ca să simplificăm lucrurile, da?
Ce trist!
Iar faza cu parcarea a fost de rahat.
Eram de trei ani acolo şi tot în lotul D trebuia să parchez!
E pe partea cealaltă a autostrăzii.
- Trebuie să trec un pod! - Un pod, da!
Un pod, în fiecare zi, pe ploaie şi sub soare!
Mulţumesc. Chiar o să-mi facă plăcere.
Stai, stai!
Bine. Au venit forţele speciale. Hai, hai! Jos!
Hai, băieţi! Hai, hai! În forţă! În mare forţă!
Dragule, nu aud nimic.
Sunt ucigaşi silenţioşi. Aşa l-au omorât pe Bin Laden.
Să rămânem la pământ, da?
Bine.
Unde sunt întăririle?
Tipii ăia sunt cu ei.
N-avem întăriri, Jeff.
S-au retras când te-ai dat de gol.
Cum adică nu sunt întăriri?
Sunteţi ceea ce ei numesc daune colaterale.
Nu e bine. Am văzut în Reţeaua terorii!
N-ai zis nimic despre daune colaterale!
Ai zis că, în cel mai rău caz,
"o să avem întăriri".
Asta e mai rău de atât!
E mai rău decât cel mai rău caz.
Ne-ai minţit în fată.
Nu v-am minţit.
Se poate să fi omis câteva detalii-cheie.
E o minciună, Timothy!
Înseamnă să minţi prin omisiune. Ştie oricine.
Auziţi? În meseria mea totul e o minciună.
Clar? De-aia o urăsc.
Îmi pare rău, Jeff.
Îi ceri scuze lui? Doar nu-ţi pasă de ratatul ăsta.
Ştii ceva? Ba chiar îmi pasă de el.
Noi doi trăim într-o lume în care mint toţi.
Toată lumea se ascunde şi se eschivează.
Dar nu şi Jeff Gaffney.
Jeff nu trăieşte în lumea asta. El e un om cinstit.
E deschis şi prietenos.
E un vecin bun.
Ştii de cât curaj e nevoie ca să fii aşa?
Curaj adevărat?
Bag mâna în foc că e cel mai curajos de aici.
Fii serios! Scuteşte-mă cu moralismele!
Ascultă ce am de spus, da?
Familia Gaffney nu face parte din lumea noastră.
Nu, chiar nu facem parte.
Sunt prea buni pentru asta.
Hai să-i lăsăm să se întoarcă în lumea lor.
Iar noi doi ne încheiem socotelile aici.
În lumea noastră.
N-aveţi decât să vă ucideţi între voi, dar nu ne băgaţi la mijloc.
Auziţi? O să mă ocup personal de treaba asta.
Bruno, pune foliile pe jos. Nu vreau să pierd garanţia.
- Stai puţin! - Pot să-mi termin şi eu vorba?
Îmi cer scuze, domnule Scorpion.
Dar, Natalie,
de când am probat lenjeria intimă împreună...
- Scuze. Vorbeai cu ea? - Îhî.
Termină-ţi ideea.
Mi-am dat seama de un lucru.
Şi eu am trăit în minciună.
Karen!
Ce se întâmplă cu viaţa mea?
Doamne! De când trăieşti în minciună?
Iubitule! Ce? Nu vorbeam serios!
Trebuia să-i dau cumva cuţitul!
Doamne, acum înţeleg!
Slavă cerului!
O să fie bine.
Plouă cu oameni!
Sunteţi teferi?
Luaţi microcipurile şi veniţi după noi. Hai, repede!
- Elicopterul e gata. - Pune mâna pe ei şi pe microcipuri!
Înapoi!
Mi se termină muniţia.
Şi a mea.
Ce ne facem?
Va trebui să sărim?
Să sărim? De unde?
Acolo.
E o piscină jos.
E singura noastră şansă.
V-aţi gândit bine?
Bine.
Stai, stai! Unde te duci?
Jeff?
Jeff!
- Ai păţit ceva? - Am tras o băşină.
Amice, nu poţi sări printr-un astfel de geam!
E din trei foi de sticlă! Trebuie să-l spargi întâi.
Deşi îţi apreciez intenţia. Ştergeţi-o înapoi toată lumea!
La o parte!
Pe bune?
Dă-te!
Cum?
- De unde îl ai? - De la un tip mort.
- Am zis că nu-i mai trebuie. - Săriţi!
Hai s-o facem! Hai!
Acum!
Săriţi!
Sunteţi teferi cu toţii?
- Unde e Jeff? - Unde e Jeff?
- Jeff! - Hai!
- Jeff, trebuie să sari! - Jeff!
O clipă!
- Fugi şi sări! - Jeff, sari! Te rog!
- Trebuie să sari! - Jeff, sari!
E perfect.
Mi-ai stat ca un ghimpe în coaste toată ziua, Jeff.
Bine...
Domnule Scorpion,
facem cu toţii alegeri în viaţă.
Şi nu vreau să judec pe nimeni, jur.
Dar crezi că rezolvi ceva cu violenţa?
Există...
E al tău, forţa de gravitaţie.
De-aia nu înţepi...
Să ai mereu un plan de rezervă.
Ştiu că pare mult mai sus.
Mulţumim mult. Poftim.
Am putea s-o înregistrăm şi s-o punem pe internet.
- Ar avea multe vizualizări. - Nu.
Nu cred că o să punem aşa ceva pe internet.
Dar ar avea multe vizualizări, nu?
- Aşa e. - Sunt împuşcături...
Cred că ar fi cazul să rămână secret.
Da, desigur. Cum să nu.
Ziceam şi eu...
Sunt foarte mândră de voi.
- Vreţi să intraţi? - Da, hai!
Unde staţi?
- Puteţi sta la noi! - Rămâneţi!
De ce nu staţi la noi? Avem canapea-pat.
Îţi dau nişte boxeri de-ai mei dacă vrei ceva lejer.
- Am consolă Wii. - Avem televizor cu ecran plat!
Avem Wi-Fi gratis.
- Sunteţi fantastici! Serios. - Drăguţ din partea voastră.
Dar,
ne vine maşina.
A, da.
Aveţi de treabă. Misiuni.
E un taxi Uber?
Oarecum.
Ne îmbrăţişăm?
- Doar ne îmbrăţişăm? - Doar atât.
Mulţumesc. Eşti o femeie extraordinară.
Mulţumesc.
Ţi-ai construit o viaţă incredibilă aici, Jeff.
Nu uita să mai ieşi de pe aleea asta din când în când.
O să fii surprins de ceea ce o să descoperi.
O să ţinem minte.
- Trebuie să mergem. - Da.
Unde e şoferul?
Aici.
Maşina n-are şofer.
Când trag în noi, conduc eu.
Iar acum vrei să conduci tu.
Înţeleg cum merge treaba.
Tu conduci maşinile frumoase.
Pa!
Bine...
Ştii că mâine e Ziua Părinţilor în tabără.
O vară mai târziu
O pun direct pe Facebook.
Continuă să tragi!
E bun!
Ce gust are?
Că şosetele lui Mickey.
Dar în sens pozitiv. Ia încearcă!
Ce dor mi-e de picioruşele şi de şosetele lui Mickey.
Dă-mi-l.
Eşti gata?
Doamne, m-a durut!
Ce e?
Vai de mine!
- Hei! - Natalie! Tim!
Nu pot să cred!
Poftim?
- Pot să-l iau? - Glumiţi?
Suntem aici datorită vouă.
Ne-aţi spus despre locul ăsta şi de-aia am venit.
Sunteţi aici. În Marrakech.
- Ce memorie bună! - Uimitor!
- Ce? - Aveţi un copil!
- Da, de-abia a adormit. - De-abia a adormit.
Aţi făcut un copil? Înseamnă că aţi plecat din agenţie?
- Da, e o poveste foarte... - Da?
- Lungă. - ... lungă, da.
Nu putem discuta despre asta acum.
Dar ne bucurăm să vă vedem!
Jeff, fă-mi o favoare.
Ai putea să te dai puţin mai la dreapta?
- Sigur. - Mulţumesc.
M-aţi dat pe spate. E...
Jeff, te rog să nu te întorci,
dar sunt patru indivizi cu pălării din fetru în spatele tău...
- Doamne! - Ţi-am zis să nu te întorci.
Ţi-am specificat cât se poate de clar.
Ştiu, dar ai zis pălării din fetru...
Suntem în Măroc. Sunt peste tot.
E în firea omului să se întoarcă.
- Nu credeţi? - Dragule.
Iar i-am dat de gol.
- Nu. - Ce?
- Hai să hrănim copilul. - Scuzaţi-ne.
- I-am dat de gol? - Îmi dai biberonul,
te rog?
- Îmi ţii puţin geanta? - Îmi ţii copilul?
- Nu intra în panică, e doar un copil. - Ce fac copiii voştri?
Bine. Am poze cu ei.
- Nicio grijă. - Karen, cum...
Pune-l aici şi arată-mi.
Vezi cum stă treaba.
Acum am înţeles!
Da? Ai văzut?
- Ascultă. Respiră adânc. - Stai liniştit.
- Te descurci. - Ai mai făcut-o.
La trei,
vreau să vă lăsaţi în jos şi să vă adăpostiţi, da?
Unu, doi...
Doamne, Jeff!
Toată lumea, jos! Acum! Jos!
Mi-e dor de ei.
Şi mie.