Bine, bine.
sunt treaz.
Bună dimineața, Joe.
Aveți mai multe articole în calendar astăzi.
Vrei să ți le citesc?
Nu. Sunt bine.
Ai o cerere de la asistentul lui Ash.
Cafea la Old World Roasters. ora 9:30
Confirmați asta și trimiteți o notă lui Maxine.
Cere-o să mine fortul până intru eu.
Reconfigurare.
Toate gata.
Da.
Hm.
Prima dată într-o librărie?
Da.
Nu.
Frumos detaliu.
Glumeam.
Adică, personal, prefer
ce este scris înăuntru pe pagini,
dar, uh, știi, fiecăruia a lui.
Îți place cafeaua?
Oh, tuturor le place cafeaua.
Care e numele tău?
Uh, Joe.
A ta?
Venire?
Acum?
Ai un timp mai bun?
Nu, uh...
Oh, Maxine, ești, uh, bine dacă eu, uh...
Da.
Apropo, e Ash.
Frasin.
Bine.
Deci ai citit chestiile astea.
am. Da.
Te pune pe ganduri.
Fără omul în potențialul său de progres moral,
întreaga realitate ar fi un simplu lucru în sălbăticie,
în zadar și nu au un scop final.
Hm.
Scopul final.
Nu știu despre asta.
Poate avem ceea ce avem
și faci tot ce poți cu ea zi de zi.
Da. Da, sigur.
Oh, pentru mine, doar face lucrurile să se simtă...
mai bogat, cumva.
Fă o poză, va dura mai mult.
Oh, asta e... de fapt e o idee bună.
- Hm? - Aşa voi avea dovezi.
Dovada a ce?
A unei femei frumoase petrecând cu mine.
Bine, MEL. Am plecat.
Sistemul este acum armat.
Ai 30 de secunde să pleci.
O zi minunată, Joe.
Și tu, amice.
Fratele meu!
Ce faci în această zi frumoasă?
Mă descurc bine, Oliver. Te?
- Eh, fără plângeri. - Mă duc să-l văd pe Ash.
Ah! Omul norocos.
Da. Nu știu?
Iată.
Oh, ar trebui să ghicesc cine.
- Mm-hmm. - Bine.
Ei bine, fie e frumoasa mea iubită
cu care mă întâlnesc în această dimineață minunată.
Sau...
este cealaltă prietenă a mea, mai sexy
din partea proastă a orașului.
Oh, tu! Hi.
Hmm.
Ce pot primi pentru tine?
Voi lua un cappuccino, te rog.
Ai înțeles.
Trebuie să lucrezi după?
- Da. - Știi, mi-ar plăcea
sa stiu ce este aia.
Știi ce se spune despre curiozitate.
- Nu. - Serios?
Oh.
Mă adori.
Da.
Aşa...
Vreau să știi ceva.
- Despre? - Tu.
Despre tine.
Hei!
Te iubesc, Joe.
Hei, hei, hei, hei.
Frasin...
Ash, m-ai surprins. Asta e tot.
Trebuie să-ți spun ceva.
Nimic.
Eu nu sunt de aici.
Știu. Ești din Bridgewater.
Nu. Adică, nu sunt de... aici.
Nu.
Voi doi vă cunoașteți?
Nu.
Nu, nu, nu.
MEL, închide totul.
Aceasta este a doua ta săptămână
fără a părăsi apartamentul, Joe.
ești rău? Ar trebui să sun pentru asistență?
Îl poți suna pe Ash?
Momentan nu pot face asta.
Hmm.
Ei bine, atunci la dracu'.
Lasă-mă doar să dorm.
Ai un vizitator.
Nu răspunde.
Este Oliver.
Este a treia oară când trece.
Amenda.
Joe, ești acolo?
Sunt aici.
Hei, omule. Uh... am primit lucrurile bune.
Lasă-mă să trec?
Am auzit că e mai bine cald.
Bun?
Nu pot gusta nimic.
Ce?
Gust. Nu pot... Nu pot.
O voi primi.
Unde ții prosoapele?
Joe?
Știu că nu se simte așa, dar o să fii bine.
Ea a plecat.
eu...
Poate că e într-un loc mai bun. - Oh, nu mă patrona.
Doar... nu.
Ei bine, uite, tu, uh...
Îl iei pe al meu.
Întoarce-te mâine cu mai multă cafea.
Dar, uh, mănâncă ceva, bine?
Joe.
Bună, Joe.
Pe curând.
Sau nu o voi face. Oricum.
La naiba...
O armă a fost descărcată. Ești în siguranță?
Te rog răspunde, Joe.
Contactez autoritățile.
- Nu, nu, nu, nu! - Nu, nu, stai, stai, stai.
A fost un accident.
Joe!
Bună dimineața, Joe.
Ai un mesaj nou de la Ash.
Vrei să-l joc?
Mai aveți un mesaj nou de la Ash, marcat urgent.
Ar trebui să-l joc?
aici.
Ești bine, frate?
Vezi asta, nu?
Oh.
Ai verificat vreuna din acestea?
Ei bine, poate că este, uh, un mesaj pentru tine
în caz că i s-ar întâmpla ceva.
M-am gândit la asta, dar ecranele și...
Ei bine, ce?
Știi, nimic. Este, uh...
șoc, poate.
Uite, du-te acasă.
Odihnește-te puțin și apoi verifici mesajul...
mesaje.
S-ar putea să obții ceva închidere.
Te-ai deranja dacă aș verifica aici, de fapt?
Nu sunt sigur că vreau să mă întorc încă.
Casa mea!
Este totul al tău.
Hei, Joe.
Hei.
Dacă vezi asta, mi s-a întâmplat ceva.
Și s-ar putea să nu te mai văd.
Pentru asta...
Îmi pare atât de rău.
Am nevoie de ajutorul vostru. Este important.
S-ar putea să nu aibă sens imediat,
dar am nevoie să-mi iei ceva.
Librăria ta...
există o comandă specială acolo care te așteaptă.
Vei ajuta?
Da. Desigur.
Multumesc. Se descarcă detalii.
Am plănuit pentru asta.
Nu... Nu pentru... tot ce s-a întâmplat,
dar pentru asta.
Aduceți pachetul înapoi la locul dvs.
Voi vorbi din nou cu tine mai târziu.
Te iubesc.
Avem alte contacte.
Ar trebui să o lăsăm în pace.
Urmăriți-l. Spune-mi ce face în continuare.
Copie.
Hei, șefule, te descurci?
Mi-a fost livrat ceva?
Uh, corect. Da.
Acesta este un premiu. - Mulţumesc.
Ne vedem mâine?
Uh, da. Da, te voi anunța.
- Are... - Ceva.
Dă-l jos.
Recuperează orice ar fi.
Sosire de rezervă.
Copie.
Podea?
Aceleaşi.
Ce se întâmplă?
MEL, cineva încearcă să intre!
Ar trebui să sun autoritățile?
Bat, bat.
- Da! - Contactăm autoritățile acum.
Îmi pare rău, Joe. Par să fiu offline.
Reîncercând.
Oh. Uh, uh, uh...
Oh, la naiba.
Ceva nu e în regulă. Ajută-mă să mă ridic.
Cu cine vorbesti?
MEL.
La naiba!
Nu înțeleg.
Tu și cu mine amândoi, amice.
Joe.
MEL, întrerupeți mesajul lui Ash.
Îmi pare rău, nu înțeleg.
Ai putea reformula?
Joe?
Hei.
MEL, este real?
Îmi pare rău, ai putea reformula întrebarea?
Isus!
O să explic.
Unde ești?
Nu am vrut să fiu misterios.
Mi-a luat ceva timp să piratez o conexiune.
Și timpul funcționează puțin diferit aici.
- "Aici"? - De unde sunt eu.
Există, uh...
Tehnologia,
este aproape imposibil să obții acces, dar am făcut-o.
Nu, nu, nu, nu, nu, nu. Te-am văzut murind.
Am văzut pe cineva omorându-te. - Știu.
Știu, știu, îmi pare rău. Îmi pare atât de rău.
Oh, sunt atât de multe să-ți spun.
Atât de multe... Atât de multe vreau să spun.
Trebuie doar să explic câteva lucruri mai întâi.
E bine?
Bine.
Cu ani în urmă, tehnologia a făcut câteva salturi rapide...
învățare automată, modelare comportamentală,
inteligență artificială, randare ultra-realistă.
O mare parte a fost condusă de industria divertismentului.
Jocuri, streaming, învățare profundă,
iar AI a adus pe alții...
agenții de informații, interese speciale.
Acele interese au văzut unde ar putea merge tehnologia,
a recrutat minți tinere înfometate, precum Anthony Hunter,
un inginer de software genial.
A lucrat pentru Sentech, una dintre marile firme.
Slujba lui de zi cu zi era achiziția de date,
adunând cât mai multe informații din lumea reală
pe cât posibil, alimentarea mașinii,
construirea de modele pentru a analiza controlul procesului.
Pe de altă parte, lucra la propriul proiect.
Din ceea ce putem pune împreună,
Hunter încerca să se încorporeze
toate aceste date într-un adevărat
realitate virtualizată, ceva viu,
alimentat de un flux constant de informații.
Era prea mare pentru ca el să poată pune cap la cap singur.
Nu a putut ajunge la o construcție stabilă până când...
A cunoscut pe cineva, un alt codificator,
aparent cu interese similare.
Un nou mentor
care a ajutat piesele finale să cadă la locul lor.
Primul DU.
DE?
Universul digital.
El a făcut o lume, o populație pe deplin realizată.
Corporațiile au încercat de ani de zile
pentru a valorifica învățarea automată în avantajul lor.
Ce lipsea?
Oameni... miliarde dintre ei,
cu propriile emoții, dorințe, agenție.
Hunter a început să folosească sistemul pentru cercetare și dezvoltare avansată.
Și-a dat seama că ar putea testa orice în universul său animal de companie.
Implanturi chirurgicale cu risc ridicat. Armament avansat.
Testarea în masă a produselor farmaceutice de ultimă oră.
Într-un timp incredibil de scurt,
a devenit directorul general al Sentech.
Apoi lucrurile s-au mișcat și mai repede.
Ce banc de testare mai bun?
Ce modalitate mai bună de a prototip ceva?
Ființele umane pot fi ieftine,
dar cele simulate erau și mai ieftine.
Avea o lume a lui cu care să se joace, fără consecințe.
A incercat varianta...
dupa versiune...
după versiune.
Hunter a continuat.
A petrecut aproape un deceniu testând,
reglare fină, repornire.
Sunt într-una din acele versiuni, nu-i așa?
Câți?
Înainte de asta, câte versiuni?
497.
Din câte putem spune.
Deci, ce mă face asta?
Un bărbat.
Una pe care o iubesc.
Un om virtual.
Acesta este un coșmar al naibii.
Unde esti, mai exact?
Acasă.
Trebuie doar să-ți arăt puțin mai mult.
A ieșit, ce făceau Hunter și Sentech.
Chiar dacă nu credeai că oamenii din DU sunt reali,
implicațiile etice au fost prea mult pentru a le ignora,
și puterea care a venit cu capacitatea de a testa
vreo posibilitate imaginabilă asupra populațiilor neștiutoare?
- Noi. - Tehnologia a fost interzisă.
Sistemul DU trebuia să fie dezactivat definitiv.
Nu a fost. Doar a ascuns-o,
atât fizic cât și în rețea.
Dar am găsit o cale de intrare.
am gasit...
Tu.
Așteaptă. Acela... Ăsta e bărbatul care te-a împușcat.
Vânător.
Cum de nu a dispărut,
ca atunci cand tu...
- Când am murit? - Da.
Bine. Aveai nevoie de acces la nivel de administrator pentru asta.
Echipelor de control nici nu le place să facă asta.
Aruncă erori majore de sumă de control, riscă corupția.
Se încurcă cu analiticele.
Cu cât încalci mai mult legile fizice
care sunt codificate in...
Cu cât sistemul funcționează mai puțin ca instrument.
Exact.
Deci, nebunul care te-a atacat,
când l-ai ucis, te-a durut, rău.
Trebuie să fie real pentru ca sistemul să funcționeze.
Fără înșelăciune sau datele se devalorizează.
Deci, ce este asta?
Acum? Doar o carte, dar conținea un alt strat de date.
Datele pe care trebuie să le scoatem, în curând.
Așteaptă.
Cine e ăla lângă Hunter?
Acesta este enigmaticul Oliver Cox.
După ce a văzut ce făcea Hunter,
a dispărut din vizorul publicului.
Nu a mai fost văzut de ani de zile.
Sfinte rahat.
- Ce? - Îl cunosc.
Ce vrei să spui, îl cunoști?
Îl cunoști! Chioșcul de ziare de lângă clădirea mea.
El trebuie să se mascheze de alți utilizatori ai sistemului.
Ca mine.
Acest chioșc de ziare,
ar putea fi un fel de post de observație ascuns.
Joe, ar putea ajuta. - Cum?
Dacă e cineva care mă poate aduce înapoi,
Ajută să scoți acele date, el este.
Trebuie să-l cunosc.
El... El știe că ești mort.
Nu cred că asta îl va deranja.
Așteaptă. Cum... Cum m-ai oprit să...
Te urmăream.
Am încercat totul, Joe.
Cel mai bine puteam face a fost să trimit mesaje,
piratați unele ecrane.
Altfel, am fost blocat.
Nu am fost eu.
Atunci cine?
Erica, ce pot face pentru tine?
Trebuie să-l învârtim.
"Noi." Huh.
Bine. Sta.
Avem probleme de mascare.
Găuri de securitate. Nu pot petice la timp.
Ei bine, am remediat unul dintre ele pentru tine.
Ai împușcat o femeie la vedere într-o cafenea.
Da. Reducerea stresului.
În plus, treaba ta este să te asiguri că nimeni altcineva nu intră.
Corect? Asta e... Tu ești? Asta e treaba ta?
Singura modalitate de a face asta este să-l izolezi complet
din rețelele globale. - Ei bine, dacă fac asta,
atunci nu pot să-l hrănesc,
și nu funcționează la fel de eficient, așa că...
Poate funcționa ca un simulator.
Avem analize excelente.
Nu funcționează la fel de eficient.
Ar fi trebuit să o renunțăm cu ordinul judecătoresc.
Riscăm să ne expunem, Anthony.
Am mai avut o incursiune.
O cantitate imensă de date tocmai s-a mutat.
Îl urmăresc, dar... - Bine.
Lumea e un rahat.
Înțelegi asta, nu?
Ca... ce suntem?
În mod colectiv, miliarde de idioți,
decimând singura casă pe care o avem.
Dar avem o cale.
Avem cale
pentru a rula orice test posibil
pentru a afla ce se întâmplă înainte să se întâmple,
înainte de a trebui să predăm cheile mediului
la conglomeratele de combustibili fosili,
înainte de a merge pe aceeași cale ca versiunea 16
și alegeți un autocrat,
narcisist malign până la înaltă funcție.
Îți aduci aminte de mizeria aia?
El și gloata lui aproape ne-au costat
jumătate de glob în șapte ani.
Înainte să moară alte milioane de oameni
în conflict fără sens
bazate pe ideologii primitive
născut din superstiții străvechi,
manipulare în masă, dezinformare țintită.
Lumea e un rahat!
Dar am de gând să o repar.
o repar.
Omorâți oameni ca să o facă.
Miliarde de oameni.
Unități de populație generate algoritmic.
Restul lumii nu o vede așa.
Nici instanțele.
Instanțele se pot duce singure!
Ne vor legifera într-o cenuşă aprinsă.
Ține-l ascuns. Ține-l conectat.
Dă-ți seama.
Erica.
Globul meu.
Unul...
găsește fata pe care am împușcat-o...
Aici, în lumea reală.
Cu ce ​​te pot ajuta, fată moartă?
- Tu esti. - Și m-ai găsit,
prin firewall-urile mele, nu mai puțin.
Hei, a vorbi e riscant,
ca să-ți mai acord încă 30 de secunde.
Trebuie să știu unde este. Mă poți ajuta să-l găsesc?
- Găsiţi ce? - DU.
Locația fizică a sistemului.
Și am nevoie de o cheie de rețea validă pentru a intra înapoi.
Este distribuit. Ar putea fi oriunde. Pretutindeni.
Oh, și ești înnebunit de minți?
Ce te face să crezi că te pot ajuta?
Sau ar face-o?
Când am început, încercam să-l închid.
Acum lucrurile sunt... - Complicate. Da.
Joe.
Se pare că îl folosești singur.
Ce faci acolo?
Vom lua legătura.
Mi-a fost dor de ea. Nu poate fi departe.
Scanează locul. Întoarceți-l cu susul în jos.
Da. Cererea de sprijin.
Esti inarmat?
Nimic inteligent sau conectat la rețea.
Lame inerte de nano-grafen nemetalice.
Asta nu este o problemă standard.
- Este personal. - Încărcat cu arc?
Ei bine, nu poate fi legal.
Cafea.
Iată-te.
- Îți plac lucrurile analogice. - Mm.
Ei bine, sunteți binevenit să împrumutați ceva dacă doriți.
Mmm.
Ahh!
Am învățat cu mult timp în urmă că rețin lucrurile mai bine
când citesc de pe hârtie,
absorb operele de artă din sursa originală.
Doar că... este mai puțin efemer.
Digital, poate dispărea așa.
Ca tine.
Ce știi despre mine?
Știu că ai lucrat cu Hunter.
Un fel de parteneriat.
Ai dispărut.
Mm, este mai degrabă o codependență
și nu toată povestea, dar probabil suficient deocamdată.
El este după mine.
Te-ai ucis să fii ucis, nu-i așa?
Aici afară, vreau să spun.
Ce făceai în sistem în primul rând?
Sunt independent. Intel pentru un timp înainte de asta.
Mă pricep la urmărirea datelor,
realizarea de conexiuni. - Am văzut.
Nu doar piratați sistemele proprietare
ca asta prin google.
Sunteți impresionantă, domnișoară Solway.
Am fost recrutat din facultate,
pregătit 10 ani ca analist.
Am ieșit pe cont propriu cu o echipă mică
când toate acestea au început cu Sentech.
Eram convinși că Hunter nu respecta ordinele instanței.
Sentech creștea prea repede, devenea prea puternic,
la fel și prietenii săi de companie,
câțiva oligarhi cu care a făcut afaceri.
Unele națiuni marginale cu bani de ars.
Utilizarea datelor din iterațiile DU.
Încercam doar să confirmăm ceea ce știam deja,
într-adevăr, ocupă-te de asta.
Și ai rămas după orele?
Am văzut ce am văzut.
Ce a fost.
Nu ar fi fost corect să-l închizi
sau lăsați-l pe Hunter să-l repornească.
Aceste...
Aceștia sunt oameni.
Mergând doar în viața lor.
Deci, ce cauți acolo,
vinde ziare și bomboane?
Știam că Hunter va continua să funcționeze.
Sunt prea multe beneficii.
Este ca o minge de cristal digitală.
Există atât de multe că DU ne poate... ne arăta,
ne poate învăța,
fără interferențe exterioare.
Acesta nu este un răspuns.
Este cel pe care îl pot oferi.
Tu ai fost, nu-i așa?
Să-l salvez pe Joe, să schimbe lucrurile pentru a-l ajuta?
Voi lua asta ca pe un da.
De ce?
Poate că este mai mult la el decât se vede în ochi.
Cred că știi asta deja.
Deci, mă ajuți?
Trebuie să-l scot pe Hunter de pe fund,
găsește un loc sigur, vezi Joe.
- Să te întorci? - Da.
Vă rog.
Îl iubești cu adevărat.
Înțeleg că el nu este... real.
Dar am depășit cu mult realitatea ca o definiție ușoară.
- Iti bat joc de mine? - Nu, nu, nu, nu sunt.
Eu spun că nu e nimic ciudat
despre felul în care te simți.
Acesta a fost scopul designului.
Deci, mă vei ajuta?
o voi face.
Dar mai întâi lucrurile.
Trebuie să te duc undeva în siguranță.
Nu aici.
Există un hotel autonom în centrul orașului.
Sunt coproprietar.
Poți să stai jos,
conectați-vă dacă trebuie.
Îți voi obține o adresă de rețea și o nouă cheie criptată.
Pe termen lung,
Încă nu sunt sigur cum să mă descurc cu Hunter.
Nu contează să salvezi această iterație a sistemului,
ceea ce înseamnă să-l furi.
Da, am un plan pentru asta.
Dar acum, nu sunt pe radarul lui Hunter.
Îmi place să nu fiu în radarul lui.
Hei.
Ești aici.
Oliver.
Bellamy, această iterație și-a urmat cursul.
E timpul să-l arhivezi și să-l studiezi offline.
Mă ucidea în fiecare zi, știind că te doare,
crezând că am plecat.
Tot ce am vrut să fac a fost să te adresez.
Și când Hunter m-a ucis, mi-a ucis accesul.
Mi-a luat luni de zile să găsesc o cale pentru prima dată.
Te iubesc.
Aș vrea să știu ce să fac cu asta.
Ai putea să-mi spui că și tu mă iubești.
Dar dacă o fac, este doar... programare, vorbire?
Întreaga mea viziune asupra lumii este cam ruptă.
Cum te-ai simti...
dacă ai afla că ești doar un personaj dintr-un joc?
- Nu este un joc. - Sunteţi sigur?
Nu este un joc.
Acest lucru este la fel de real ca orice știu.
Poate cealaltă viață a mea este un vis.
Poate că acesta este cel care contează.
Dar ai de ales.
La fel si tu.
Nu, eu nu. Puteți lăsa asta.
Asta e tot ce am.
Am nevoie de o băutură. - Joe.
Vă rog să reveniți.
Te-am scos afară.
- Poți să faci asta? - Nu acum. Asculta.
Hunter este pe tine și aruncă o mulțime de lucruri
de a calcula calea ta. E timpul să te miști.
Trebuie doar să-i trimit un mesaj lui Joe.
Frasin! Ieși!
La dracu '!
- Oliver! - Joe! Cum merge ziua?
- Ash... ea... - Știu, știu.
Nu, nu. Nu, nu... ea a fost aici.
Vorbeam cu ea și ea doar...
ea a dispărut. Ea... A plecat.
eu...
Uite, omule, nu știu cum funcționează asta.
Ajutați-mă. Vă rog.
Rahat, rahat, rahat, rahat, rahat, rahat.
Nu stiu cum sa ma descurc cu asta...
cu orice. Ea este în viață!
Dar ce înseamnă asta? sunt eu?
Dacă o iubesc, este chiar real?
Face ceva chiar și eu... - Joe!
Are probleme, nu-i așa?
În regulă. În regulă.
Atunci asta e tot ce contează.
Cum o ajut?
Luați loc.
Lumea asta nu va mai merita riscul mult mai mult.
Înţelege? - O va închide.
Această iterație, oricum.
Probabil că a început deja procesul.
Ar putea să-l învârtă înapoi când căldura este oprită.
Dar pentru tine, este capătul firului.
Tot ce știi, a dispărut.
Tu, plecat.
Nu este vorba doar despre tine și Ash.
Este vorba despre miliarde de oameni și dreptul lor de a trăi.
Sunt doar un pește într-un acvariu.
Ești mult mai mult decât atât.
Obțineți datele pe care le efectuați.
- Cum? - Cu ani în urmă,
designerii de software obișnuiau să lase lucruri în urmă în cod.
- Ouă de Paște? - Într-un fel de a vorbi.
De obicei, sunt legați de un anumit loc
în mediu, unde să se aprovizioneze,
obține coduri de înșelăciune, transferă lucruri în și afară.
Modul dezvoltator. - Există un loc ca ăsta aici.
De unde ştiţi? - Pentru că am construit-o.
- Ce este în el? - O modalitate de a încărca
datele pe care le transportați. - Care este?
Este un exemplu.
O copie de rezervă a întregului univers digital
din momentul în care ai deschis acea carte.
Acestea sunt datele pe care Ash încearcă să le scoată.
- La dracu. - Într-adevăr.
Deci, ajunge acolo, încarcă.
- Atunci? - Stai bine.
Nu, nu pot face asta.
Trebuie să-l găsesc pe Hunter, să-l ajut pe Ash.
Nu cred că ești prost, Joe.
Și asta? Asta e o prostie.
El poate apăsa literalmente un comutator și tu ai plecat.
A dispărut de parcă n-ai fi existat niciodată. - De ce nu a făcut-o?
Pentru că de fiecare dată când înșală, el acționează în moduri care nu respectă
de legile fizice codificate ale universului său.
- Erori de sumă de control. - Exact.
a explicat Ash.
Erori. Incoerențe.
Fidelitatea iese pe fereastră.
Date proaste.
Datele proaste nu au valoare.
Joe, încarcă, apoi du-te acasă.
Voi încerca să ajut unde pot.
Este unic.
Te rog nu-l pierde.
Voi trimite locația camerei pe telefonul tău.
Încărcați-l cu ceea ce aveți nevoie.
Acum, aceasta este decriptarea hardware.
Va deschide ușa,
dar telefonul va trebui să declanșeze ceea ce se întâmplă în continuare.
Trebuie să găsiți panoul de comunicații.
Dacă îl atingeți, va începe încărcarea datelor.
Nu atinge nimic altceva cât timp ești acolo.
Bine. Ce altceva mai este?
Găsiți panoul. Încărcați.
Bucură-te de zi, Joe.
Dumnezeu.
Bună, Joe.
Hei, MEL. Sper că ești fericit.
Sistemele mele funcționează acum la capacitate maximă.
Ascultă, dacă nu te mai văd,
multumesc pentru tot. - Cu plăcere, Joe.
O zi bună.
Nu va funcționa. Este cheia pentru mine.
Mi se pare că funcționează bine.
te pui in joc...
Te încurci cu ceva ce nu ar trebui să fii.
Șeful tău face asta.
Unde este DU?
Unde?!
Ești deja mort într-o lume.
Nu mult timp nici aici.
Căţea.
Dimineaţă.
Deci, Ash...
Ce acum?
Ai de gând să mă omori din nou?
Nu încă.
De ce ai făcut-o prima dată?
Știi de ce.
Pentru că am găsit locul tău de joacă privat.
Instrumentul meu de analiză de mai multe miliarde de dolari, vrei să spui?
Tu spui roșie.
Trebuia să te oprești.
Se pare că te bucuri.
idiotule.
Ceea ce îți dă dreptul
să te joci cu atâtea vieți?
Dar tu, nu?
Ce făceai în acea librărie,
daca nu te joci cu vietile?
Doar răsfoiți singuri produsele?
Câteva cărți și un băiat de plecat?
Este diferit.
Știi că e diferit.
Da. Bine, destul de asta.
Trebuie, uh, să ajung din urmă cu un vechi prieten.
Aşa...
Ești cool să stai aici câteva minute, nu?
Nu te-am luat pentru tipul nostalgic.
Sunt surprins să aud de la tine.
Întotdeauna mă bucur să te văd, vechi prietene.
De ce te joci cu universul meu?
Oh, vezi, aici este problema ta.
Problema mea?
Nevoia ta de a poseda, posesivitatea ta.
- La naiba, bătrâne. - Am lucrat la asta.
Ți-ai făcut-o singură.
Totul mergea bine.
Ei bine, este o chestiune de perspectivă.
Miliardele de morți în ultimul tău test mic
ar cere să difere.
Testul nostru, vrei să spui?
Nu am avut idee ce plănuiești până nu a fost prea târziu,
și știi asta.
Întotdeauna depășind limitele.
Știi, rupând lucrurile în mod intenționat, ca un copil,
știi, smulgând picioarele insectelor
doar pentru a vedea ce se întâmplă.
Dacă aș fi sincer... - Mm, da.
Prin toate mijloacele, fii sincer.
Ești un psihopat, vechi prieten.
Și cred că știi asta.
Doar că... încerc să-mi fac propriul lucru,
care include să nu te îndepărtezi.
Vreau să cred asta.
Poate că am făcut asta cu tine,
dar este locul tău de joacă.
Sunt dezamăgit cu asta.
Uf.
Mă bucur să aud asta.
Hmm.
Vai!
Uh-oh.
Nu.
Cum ai... Cum ai...
Problema ta, dacă suntem sinceri,
este curiozitatea ta sau, uh, empatia ta
are o vedere mai bună de fiecare dată.
Odată ce ai fost de acord să ne întâlnim, odată ce am interacționat,
Te-am găsit.
- Măsuri de siguranță. - Nu?
Da, mori.
Se va termina în câteva minute.
Hm, dacă vrei, pot să-ți fac copii de rezervă avatarului
de dragul vremurilor vechi.
Am, uh, împachetat unele dintre capete libere.
Fantezie.
La dracu.
Un fel de transfer inițiat din interiorul sistemului.
Ce?
Cred că tipul tău transferă codul.
Iluminează un bloc.
Opreste-l. Acum.
La dracu.
Bună, Joe.
Vă rugăm să selectați opțiunile necesare.
Oh.
De câte ori trebuie să te omor?
Bine. Suficient.
Bună, Joe.
WW-Așteaptă. Bine. Ușor, ușor.
Lasă-mă doar... Lasă-mă să explic.
Tu ești doar unul acum.
Tu... Înțelegi asta, nu?
Tu ești doar unul. Aceasta.
Deci, dacă ar fi, nu știu, să te împușc...
Ai simți asta.
Și dacă ar fi să te omor...
Nu te-ai trezi doar în altă parte.
Asta... Acesta este cam tot ce există.
te-am făcut.
Și te desfac.
Tot ce ești, tot ce faci,
tot ce iubesti...
Nimic mai mult decât praf digital, omule.
Cu excepția lui Ash, desigur.
Dar, hei, nu-ți face griji pentru ea.
E pe mâini grozave.
Nu-mi place iubitul tău.
Nici lui nu te place prea mult.
- Ce naiba? - Erica, dă-te jos.
Geddes.
Nu știu cum o face.
Dar nu contează.
Este timpul pentru o repornire.
Nu, te rog!
Vă rog.
Închideţi ușa.
Nimic din toate acestea nu face nicio diferență.
Și nici măcar nu ești o amintire.
Nici măcar o fantomă.
Bucură-te de sfârșit, omule.
Te rog, măcar lasă-mă să-mi iau rămas bun.
Chiar îl iubești.
Și... la următorul.
Frasin. Frasin! Ash, ești acolo?
Sunt aici.
Te simți bine?
Da. sunt bine.
Bun.
Bun. Asta e bine. Asta e tot ce contează.
Uite, nu știu dacă sunt real.
Nu pare.
Dar știu că ești.
Și știu ce avem.
Este cel mai real lucru pe care l-am experimentat vreodată.
Te iubesc, Ash.
Și acesta nu este cod. Asta nu e programare.
Asta e real.
Ei bine, asta a fost mult.
Aşa...
ne aflăm într-un loc încordat aici
pentru că, uh,
Doar că nu sunt sigur că știu ce ar trebui să fac cu tine.
Nu-ți învârti mustața, rahat.
Ştii.
Destul de corect.
Doar că pare atât de valoros, știi?
Ruşine.
Nu face asta, Hunter.
Deci, uite.
Îmi pare rău.
Du-te dracului.
Hei, nu fi așa.
Îmi forțezi mâna și știi asta.
Nu am de ales. - Nu, vechi prietene?
Oh.
Ești mort.
E o chestiune de perspectivă.
te-am ucis.
Întotdeauna ai avut probleme cu gândul în afara cutiei,
nu-i asa?
Îmi pare rău pentru asta.
Adevărata dezamăgire.
Ce se întâmplă?
Niveluri în cadrul nivelurilor, Anthony.
Pentru a cita un favorit din această iterație,
există alte lumi decât aceasta.
Aruncă-l.
Dă-mi-o cu piciorul.
Ești bine?
Da.
Ai rănit-o, nu?
Ai distrus totul.
Toată lumea.
Dă-l jos.
Erica!
Am terminat.
Nu, nu. Nimic din toate astea nu era real.
Ca mine.
Vă rog.
Ești real.
La fel si tu.
Nu înțeleg.
Și asta ne face doi.
Ar trebui să ghicesc? - Mm-hmm.
Ah, aș cunoaște mâinile alea oriunde.
Vrei să stai puțin?
Da.
E ciudat, nu?
Întâlnire aici.
Nu știu, totul.
Știu că ai vrut să vezi.
Da. Nostalgie, poate.
Iubitoare, mă bucur să vă văd.
Şi tu. Hei.
Aici.
Deci... cum te simți să salvezi lumea?
Sincer, nu sunt sigur că am înțeles.
Ce mai faci... - Încă aici? În viaţă?
La fel ești tu.
Câte niveluri există?
Ah.
Bine.
Aşa...
- Acela ar trebui să fiu eu? - Nu.
Ei bine, aceasta este lumea ta.
Întregul tău univers.
Creat de Hunter cu mai mult decât puțin ajutor din partea mea.
Bine?
Încă mă bag în cap,
dar da, urmeaza.
- Bine, acum ceașca... - Este lumea reală.
O lume. Lumea lui Ash.
Al lui Ash?
Este o lume.
Cine știe câte niveluri, câte universuri?
Ar putea exista un număr infinit.
Nu sunt sigur că este nici măcar important.
Deci, Joe și cu mine suntem la fel?
M-ai ridicat la un nivel.
De la cristalul de zahăr la ceașcă.
Am făcut-o, într-adevăr.
Și tu ești din farfurie?
Ei bine, metafora se uzează, dar, uh...
Da.
Dar tot nu înțeleg
cum ai făcut asta cu Joe.
Ei bine, să nu pun un punct prea fin pe asta,
dar era pur și simplu o chestiune de migrare a codului
de la un sistem la altul.
- Aaa. - Nu, este semantică.
Nu este o declarație de valoare,
ci un cod al cărnii, al sângelui.
Cod care creează carne și sânge.
Cine ştie? Cui îi pasă?
Ești la fel de uman ca și mine.
Uite, toți suntem liberi să continuăm
să ne întrebăm despre creatorii noștri.
Se întâmplă să ai o primă înăuntru
de la un tip care este pur și simplu un nivel mai sus.
Mă simți? - Te simt.
Uite, Ash.
Hunter s-a născut din orgoliul meu, din amestecul meu.
Avea toate instrumentele pentru a crea ceva bun,
ceva pozitiv.
Dar îi lipsea singurul lucru pe care îl căutam,
singurul lucru pentru care eram... testam.
Și acel gol, aproape că a distrus totul.
Singurul lucru?
Este empatie.
Și ai apărut.
Surpriza,... variabila necunoscută.
Și acolo unde Hunter a eșuat, tu... nu ai făcut-o.
Ai intensificat. Tu și Joe.
Tu... Îmi restabilești credința
că putem fi buni, grijulii, amabili,
care este ceea ce trebuie să fim pentru a supraviețui până la urmă.
Se pare că codul ajunge acolo...
în cele din urmă.
Nu e chiar așa de rău, nu?
Nu este așa de rău.
Uite, Ash.
Am creat o simulare care nu se poate distinge de realitate.
Este realitatea ta .
Este tot ce ai cunoscut vreodată.
Și acum este și al tău, Joe.
Dar la un moment dat, în curând,
această lume va atinge un nivel suficient de înalt de tehnologie
că își creează propria simulare.
Deci, vezi tu, este puțin probabil, dacă nu imposibil,
că propria mea realitate nu este și o simulare.
Dar sunt șanse să nu ne apropiem de realul original.
Deci, bucurați-vă unul de celălalt.
Bucurați-vă de ceea ce vă oferă viața.
Aici. Acolo sus.
Contează? Serios?
Iată.
Ohh.
Asta, am avut dreptate.