FaceČi reclamÄ produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi
Subtritare realizată de bucyfall
Căutaţi ceva anume, domnule?
Aveţi şerveţele negre?
Am căutat peste tot.
Şerveţele negre. Nu cred.
Dacă nu vă plac cele albe,
avem unele bej.
Trebuie să fie negre.
Mai degrabă sunt recuzită de Halloween.
Ar trebui să încercaţi la un magazin de cartier.
Salut.
Aţi rămas fără noaptea trecută aşa că...
Frumos din partea ta că te-ai gândit.
Mulţumesc, intraţi.
- Maury, cum te descurci? - Bună. Păi...
- Ştii şi tu. - Da.
Noah, intra.
Nu ştiu ce aş face.
Mă gândesc mereu la faţa ei simpatică, la mami şi la mine.
Fetiţa perfectă.
- Beth, mi-era atât de dragă. - Nu, bineînţeles că nu.
- E de curcan? - Pastramă de curcan.
- Pastramă de curcan? - Da.
Cea roz.
Cel mai minunat copil dintre toţi.
Ce copil drag.
E greu de înţeles.
Zach, îmi pare foarte rău.
Mulţumesc, dle Levin.
A fost o fată specială.
Kyle, ne-am întors.
- Mă duc să trag un pui de somn. - Bine.
Eşti în regulă?
Da, n-am nimic.
Cum a mers?
Ce fel de întrebare e asta?
Zachy.
Chiar asta e problema? E gradina sau voi?
Nu sunt doar plaje aici. Mai sunt...
- Insule, nu? Două insule? - În cea mai mare parte... Insula Turks.
- Şi Caicos. - Insula Caicos.
Nu trebuie să mergem la amândouă. Putem să mergem la Turks.
Ştiţi ce? Nu trebuie să ne hotărâm astă seară,
- o să ne mai gândim. - Ne gândim mai bine.
Ştim că a fost un moment greu. Dar Turks şi Caicos?
Am vorbit cu Sam Hirsch astăzi, mi-a spus, "Motivul pentru care..."
- Plec de aici. - Pearline, unde te duci?
- Geenie ţi-a dat o zi liberă. - Nu te duce acolo, Zachery.
Pearline!
- Nu mă mai întorc. - Nu putem discuta?
M-am săturat.
- Gata, mi-a ajuns.. - E un moment nepotrivit?..
Zach, îţi vine să crezi?
Vrei să intri?
Pur şi simplu nu înţeleg.
- I-am dat o zi liberă. - Corect?
Şi tocmai acum.
- Nu e genul ei. - Evident şi-a pierdut minţile.
Nu ne poate părăsi, chiar acum.
Poate are nevoie de o pauză, nu ştiu.
Cu ce vă ocupaţi?
Strângem lucrurile lui Beth.
- Animalele de plus şi... - Wow.
Fotografii..
Nu am făcut destule poze.
O prostie.
Aici mâncam Jell-O.
Mereu mâncam Jell-O când Beth era mică.
Am mâncat o grămadă de Jell-O.
Aşa e.
Nu mă mai pot concentra.
Sunt răvăşit, dle Slocum.
Îmi poţi spune Maury.
Bine.
Maury.
Am ceva ce ne-ar putea ajuta.
Geenie a fost foarte ocupată cu toată curăţenia.
Bănuiesc că e în scop terapeutic.
Încă eşti în formaţie, nu?
Ne-am despărţit. De fapt, eu am plecat.
Nu voi mai cânta niciodată.
Sunt bine.
Haide.
- Eu nu... - Ia-l.
Acum îmi spui Maury.
- Îţi pot spune ceva, Maury? - Sigur.
Beth şi cu mine aveam probleme înainte să...
Ştiu.
Mi-a spus.
- Serios? - Ultima oară când am vorbit cu ea,
i-am sugerat să se ducă la dentist,
şi mi-a spus că sunt enervant.
Asta e ultimul lucru pe care mi l-a spus. "Tată, devii enervant."
Acum, pot alege să-mi amintesc asta
ca fiind ceva emblematic în relaţia cu fiica mea.
Da, dar atunci e ceva arbitrar.
Pentru că ne amintim doar ce dorim şi...
Nu poţi defini relaţia cu fiica mea pe baza unui singur moment.
- Te va înnebuni. - Ştiu, ştiu.
Dar sunt atâtea lucruri pe care aş fi vrut să i le fi spus
dar pe care niciodată...
Niciodată nu i le-am spus.
Şi eu.
Te iubesc, Zach.
Şi eu te iubesc.
La revedere.
Culoarea plopului.
O pot lua eu?
Sigur.
- E vara totuşi. - Nu-mi pasă.
E a ei.
- Zach? - Iisuse, Judy.
- Unde ai fost? - Nu mai ţipa.
Am jucat şah la Slocum.
E 3 dimineaţa!
Ştiu.
Ce?
Bine!
Zach, te duci la culcare?
- Da! - Du-te la culcare.
Salut, Maury şi doamna Slocum, sau Geenie.
Bănuiesc că îţi pot spune Geenie.
Am trecut să aduc nişte Jell-O,
şi eu doar..
Nu ştiu. Mă sunaţi înapoi, când puteţi, bine?
La revedere, vă iubesc.
Lasă-mă să-ţi spun ceva.
Am încercat brânza provolone din Canada. Era aşa amară.
Nu mănânci în seara asta, Zach?
Nu mi-e foame.
Trebuie să mănânci ceva.
Haide, fiule, mănâncă.
Familia Slocum a lăsat vreun mesaj astăzi?
Nu, nimic astăzi.
Cred că mă evită.
Petreci mult timp cu Maury Slocum, nu?
Sunt bine?
Nici nu ştiu, nu am terminat nici măcar jocul de şah.
Cel de la 3 dimineaţa, nu l-aţi terminat?
- Acum sunt îngrijorată. - Ştii ce?
- Sper că sunt bine. - Ce le-ai făcut?
Aţi jucat până la 3, şi tot nu aţi terminat jocul?
- A fost un joc interesant. - Ce ai făcut cu ei?
Nimic, Kyle.
Sunt sigur de asta.
De ce porţi eşarfa? E vara.
A fost a lui Beth.
Unde te duci?
- Nu ai mâncat nimic. - Sunt obosit.
Ar trebui să vezi un neurolog. Te porţi foarte ciudat.
- Nu mă port ciudat. - Cu siguranţă ciudat.
- Chiar suspicios. - Sunt obosit.
- Te duci la somn acum? - Da.
Nu veţi ghici cine a sunat astăzi.
Sharon Wexler.
- Iisuse, Kyle! - Ce naiba faci?
- Faci sex cu eşarfa? - Nu.
Ba da, asta făceai.
E eşarfa prietenei mele moarte, bine? E moartă.
Ştii cum e? Eu doar...
Beth?
Beth! Beth!
Maury.
Maury, du-te la uşă. Beth!
Geenie!
Beth!
Beth, sunt eu. Zach. Eu sunt.
Geenie! Maury, Maury!
Haideţi, băieţi.
Deschideţi uşa, ştiu că e înăuntru.
Ce crezi că faci?
Kyle. Kyle, am văzut-o...
Am văzut-o pe Beth, e înăuntru.
Eşti nebun de-a binelea.
Şi acum încalci proprietatea Briar Grove.
- Nu fac asta, lasă-mă. - Nu, tu să mă laşi.
- Îndepărtează-te de uşă. - Ce? Nu.
Îndepărtează-te... Zach...
- Îţi dau cu spray. - Bine.
- Nu vreau, dar o să-ţi dau cu spray. - Bine.
În regulă, stai acolo.
- Lângă. - Bine.
Trebuia să faci tu o scenă, nu?
Domnule şi domna Slocum, BGS.
- E înăuntru, am văzut-o. - Taci din gură.
- Taci din gura. - Dar nu am zis nimic.
Te cunosc, am simţit că vei spune ceva.
Totul e bine acum, Kyle. Mulţumesc.
- Ce? Maury, Maury. - Taci din gură!
- Mulţumesc, domnule Slocum. - Maury, despre ce e vorba?
- Vă doresc o zi bună, mulţumesc. - Am văzut-o pe Beth.
- Ce faci? - Trebuie să te relaxezi.
Trebuie să taci din gură. Trebuie să te abţii.
Trebuie să te urci în Saab-ul tău şi să pleci naibii de aici.
Doar uită-te, te rog. Ea e acolo.
Vrei să verifici casa? Poţi face asta?
Ea nu e înăuntru, şi eu nu pot face asta.
Grozav, dar ce poţi face?
Pot să te escortez în afara perimetrului.
Şi dacă te opui, pot suna la poliţie. Asta pot face.
- Pleaca. - Haide, Kyle.
- Pleacă naibii de aici. - Haide, Kyle.
Pleacă dracului de aici.
- Asta e ridicol. - Pleacă de aici.
Haide.
Asta e bine pentru Beth.
- Cine e acolo? - Sunt eu, Zach.
Zach, pleacă de aici!
La dracu.
Zach.
Zach, trebuie să pleci.
- Unde e? - Cine?
- Beth. - Ascultă,
dacă eşti supărat că nu ţi-am răspuns la telefon...
Nu e moartă. Nu-i aşa?
De aceea eşti aşa secretos.
- Zach, ascultă... - Am dreptate?
- Am dreptate, Maury? Spune-mi. - Nu ai dreptate.
- Eşti supărat. - Beth.
- Zach,trebuie să pleci. - Beth! Beth!
- Zach! - Beth!
Geenie? Geenie!
- Beth! Beth! - Repede, dragă, în dulap.
- Geenie! Geenie! - Beth!
- Ascunde-te în dulap.. - Mamă.
- Bine, fie. - Doamne, Doamne, Maury.
Uite pe cine am găsit, e Beth.
- Calmează-te, Zach. - Chiar e Beth!
Ce faci? Hei, asta-i eşarfa mea.
Ce era să fac? A fugit de lângă mine.
- M-a fentat şi m-a depăşit. - Trebuia să-l opreşti în hol!
Ce se întâmplă aici?
Te porţi ca un nebun.
- E mai dificil de explicat. - Da.
Cum ai putut să-mi faci asta, Beth?
- M-ai făcut să cred că... - Hei, hei, Zach.
- Nu a făcut nimic. - Totul e normal, asta s-a întâmplat.
- Ce s-a întâmplat, ce am făcut? - Nimic nu s-a întâmplat, totul e normal.
- Esti bine. - Totul e complet normal.
- Doar spune-mi. - Eşti sănătoasă tun.
- Spune-mi de ce m-ai respins. - Ce să-ţi spun?
Zach, hai să vorbim între patru ochi în spate.
- Nu, Maury, m-ai minţit. - Mi se pare o idee foarte bună.
- Nu te-am minţit niciodată. - Despre ce vorbiţi?
- De ce vă purtaţi ciudat? - Calmaţi-vă.
Nu mă port ciudat.. Nu mai fă pe proasta, Beth.
- Nu fac pe proasta, mă sperii. - Nu aşa vorbeşti cu fiica mea.
- Ştiţi ceva, să vă ia dracu. - Zach, ascultă-mă, trebuie să te calmezi.
E de bine, e un lucru bun.
Cum aţi putut oameni buni? Muşcătură de şarpe?
Vă rog, încetaţi. Vă purtaţi ciudat şi mă speriaţi.
Se întâmplă aşa repede.
- Nu mă port ca un nebun. - Eşti confuz.
- Voi sunteţi nebuni. - Eşti confuz.
Aveţi idee prin ce am trecut?
- E în regulă. - Toţi mi-ai făcut-o.
Ştii ceva? Ştii ce, Beth?
Era ceva dacă îmi spuneai că vrei să te întâlneşti cu altcineva, bine?
- Ce? - Sunt o epavă.
Nu spune nimic ce nu ai vrea să spui...
Trebuia să-mi fii prieten.
- Încă sunt, îţi sunt prieten. - Staţi niţel.
- Cine a zis că vreau să ne despărţim? - Să discutam, eşti supărat, să discutăm.
- Ţi-a spus Rachel ceva? - Suntem toţi supăraţi...
- Te-a sunat? - Ascultă, Zach.
Uite cine a venit.
Zach, e totul în regulă?
Da, e grozav. Beth e în viată. Totul a fost o mare farsă.
Uitaţi de asta.
Nu mi se pare amuzant.
Nici mie.
Haide, grăbeşte-te.
Am fost la mormântul ei.
E o gaură în pământ.
Păi...
Nu e moartă, Zach.
Ce fel de înşelăciune e asta?
Nu e o înşelăciune.
Bine, fie. Atunci, de ce nu mi-ai spus?
Pentru că murise.
- Ce? - A murit.
A murit, iar acum nu mai e moartă.
Nu ştiu, dar s-a întors. Cui îi mai pasă?
Fiica mea e în viaţă, Zach.
Ascultă, nu sunt un idiot, bine?
Mă voi duce la poliţie.
Spune-mi ce s-a întâmplat.
În noaptea când am jucat şah
a sunat soneria la jumătate de oră după ce ai plecat,
şi la uşă era Beth.
Nu ştim cum, înţelegi?
Bine, grozav.
Deci nu e o înşelăciune, corect?
Atuncea ce este? Mi-ai spus că a murit pe bune.
Şi apoi mi-ai spus că nu e moartă. Deci, ce susţii?
Vrei să spui că s-a târât afară din mormânt
- şi apoi a venit acasă? - Da.
Nu ştiu.
Cine ştie ce şarpe a fost?
Să fie otrava care... A făcut-o să pară moartă?
Nu sunt un herpetolog, Zach. Chiar nu ştiu, ea nu-şi aminteşte.
Ce e asta, când e moartă, când nu mai e?
- Adică, e ceva.. - Lucruri nebune se întâmplă.
Nu a fost moartă pe bune?
Ce vrei să spui? Îmi spui că e un fel de zombi?
- E fetiţa mea. - Calul de dar nu se caută la dinţi.
- E un miracol. - E un miracol.
- A înviat. - A înviat.
Ar putea fi un zombi!
Nu-i mai spune aşa, te rog. E o înviere.
- Înviere! - A înviat!
Şi de ce e mai bine aşa? E ceva mai bun...
E din Vechiul Testament.
Nu ar trebui să sunăm la Harvard sau MIT să vină s-o studieze?
- Vorbeşte mai încet, e la parter. - Mamă, mi-ai văzut bijuteriile?
Ce se întâmplă?
Dragă, e în cutia Bankers alături de colecţia ta de abtipilde.
De ce sunt toate lucrurile mele în cutii?
Nu spune nimic, Zach.
Hei, Zach.
Hei, Beth.
- Vrei să ieşim în mansardă? - Nu, de ce în mansardă?
- Îi place pe mansardă. - De ce? De ce atâtea întrebări?
- De ce? De ce? - Putem face altceva?
- De ce nu te bucuri? - Aşteaptă, zâmbeşte!
Oh, o iubesc!
Du-te Zach, du-te.
Du-te şi spune-i ce vroiai să-i spui când nu ai avut ocazia.
- Haide, va fi amuzant. - Nu, aşteaptă o secundă.
Du-te înainte, vin după tine.
Vino încoace.
Părul tău e aşa cald.
Părul meu e cald?
Ce înseamnă asta?
Zach, de ce eşti aşa ciudat?
Ce se întâmplă cu tine, mama şi tata?
Toţi sunt ciudaţi.
Chiar nu-ti amintesti ce s-a intamplat saptamana trecuta?
Îmi pare rău, am făcut ceva care te-a deranjat?
Doar spune-mi ce-ţi aminteşti.
Nu ştiu, e în ceaţă. De ce?
Despre drumeţie nu-ţi aminteşti?
Sincer, nu pot gândi bine momentan.
Sunt emoţionată în legătură cu testul de mâine.
Ce test? E vara.
Aş vrea eu.
Despărţirea de mine?
Şi...
De ce tot spui asta?
Nu vreau să ne despărţim, Zach.
Te iubesc.
Nu aş vrea să ne despărţim. Nu ştiu de ce tot repeţi...
Beth, iubito.
Nu plânge.
- De ce eşti aşa rău? - Dar nu sunt rău.
- Eu doar... - Ba da, eşti.
Nu, eu...
Uite, abia am...
M-am gândit mult în ultima vreme la noi doi.
- E de rău? - Nu, nu.
Numai lucruri bune.
Eşti persoana mea favorită din toată lumea.
Şi aş vrea să facem drumeţii mai mult.
Aş vrea să fi luat lecţii de flamenco
de fiecare dată când m-ai rugat.
Şi...
Şi mereu când pleci,
eşti singurul lucru la care mă gândesc.
Şi eu mă gândesc la tine mereu. Mereu.
Sunt aşa fericit că te-ai întors.
Şi vreau doar să...
Vreau să ţină cât mai mult.
Zach, te iubesc atât de mult.
Şi eu te iubesc al naibii de mult.
Aşteaptă.
- Ce? - Stai, nu...
Nu cu părinţii mei jos.
Vrei să mergem undeva? Poate în drumeţie?
- Da. - Bine.
Haide, să mergem.
- Vă distraţi? - Da, sigur.
O să mergem în drumeţie.
- Ooh. - Nu-i o idee prea bună.
Aşa, în plină zi?
Zach, eşti nebun?
- Aşteaptă până diseară. - De ce?
- E mai sigur aşa, drăguţă. - Noaptea?
- Cine face drumeţii noaptea? - Nimeni.
Ne putem uita la televizor până diseară.
Zach.
Da, da, pare o idee bună.
- Răspund eu. - Nu, nu!
- Oameni? - E în regulă, răspund eu.
- Răspunde tati. - Urăşti să răspunzi la telefon!
Ştiu, dar acum îmi place.
Pachacuti, puternicul împărat incas,
care a ordonat construcţia Machu Picchu...
De ce nu rămâneţi aici în seara asta?
Beth are test mâine. E deja târziu, aşa că...
Ai spus ca putem...
Am putea juca Scrabble.
De ce nu mergem undeva mai bine?
Undeva mai privat?
Discreţie, Zach. Discreţie.
Am putea să înotăm.
O idee bună, romantică.
Piscina e încălzită, nu văd de ce nu.
Duceţi-vă să înotaţi.
Nu am costum de baie aşa că...
- Poţi lua unul de la mine. - Da.
Nu vreau să mă impun, dar poate ne plimbăm cu maşina.
- Nu te impui. - E doar un costum de baie.
... imperiul în întuneric.
Sunt grozavi, nu-i aşa?
Ceva e în neregulă?
Chiar am emoţii cu testul ăla de mâine.
Ce test?
Da, aşa e.
Şi eu.
Mama ta face multe poze.
Nu vrei să mă mănânci, nu-i aşa?
Zach.
Nu acum, îţi aminteşti?
Adică, să mă mănânci pe bune.
Opreşte-te, nu cu părinţii prin preajmă.
Ce ciudat. Despre ce vorbeam?
Nimic.
Eşti aşa frumoasă.
Nu-mi vine să cred că eşti aici.
Unde aş putea fi?
- M-am simţit foarte bine în seara asta. - Şi eu.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Te iubesc.
Ba nu, eu te iubesc mai mult.
Da, am dreptate.
Nu.
Îmi vine să-ţi mănânc faţa.
- Omule, ce mai faci? - Nimic.
Doar îmi curăţ pistolul Desert Eagle. De ce? Oricum nu-ţi pasă.
Ba îmi pasă.
Da, sigur.
Uite, eu...
Chiar îmi pare rău pentru ieri.
Ştiu că doar îţi făceai treaba,
ştiu că pot fi cu nasul pe sus câteodată,
dar m-am gândit la tine şi...
- Mi-ai spus că Beth e în viaţă. - Da!
Da, chiar e, şi e grozav. Ca şi cum dragostea învinge.
- Faci mişto de mine? - Nu, asta e adevărul.
- Închide uşa, Zach. - Deschide-ţi inima.
- Închide uşa, psihopatule! - Bine.
- Ieşi dracului din camera mea! - Bine!
- Închide şi uşa! - Bine!
Bună dimineaţa.
Uite cui i-a revenit apetitul.
După atâta uitat la piscină.
Te-ai trezit devreme, fiule.
Sau e foarte, foarte târziu?
Totul e relativ, nu?
Nu chiar, nu.
Nu există trecut, viitor, suişuri sau coborâri.
Nu există viaţă sau moarte.
Iisus şi-a dat seama.
Zachster.
Chip?
Unde ai fost, ce s-a întâmplat cu tine?
Nimic, ce vrei să spui?
Nu te-am mai văzut de dinainte de liceu.
Eşti cam dezorientat, copile.
Ba nu, sunt bine.
Astea nu sunt scrisorile noastre.
Bine, ne auzim mâine.
Ce?
Ştiu că e o situaţie frustantă.
Da, înţeleg.
De ce nu le spui să zică...
Incredibil.
Construieşte ceva.
Ştii, ar trebui să-i spunem lui Beth că a murit.
- Nu, nu. - Mi-am deschis sufletul în faţa ei, ştii?
Nu vom face asta. Se va simţi confuză şi se va supăra.
- Nu se va întâmpla asta. - Dragule?
Ce să le spun?
Spune-le că mai voi întoarce când voi fi gata.
Să nu mai sune la fiecare cinci minute.
- Ea s-a întors, corect? - Corect.
- Trebuie să existe un motiv. - Păi...
Cred că Perline are vreo legătură cu treaba asta.
- Pentru că ea... - Nu, nu.
Ea a dispărut fix înainte că Beth să revină.
- Şi e din Haiti. - Nu.
- Doar gândeşte-te... - Zachy. Zachy.
Te afunzi în necunoscut. Nu are nici un sens.
Şi am nevoie să mă asiguri că nu-i vei spune nimic.
Înţeleg de ce eşti speriat.
Ascultă-mă, e fiica mea. Eu fac regulile.
Şi dacă vrei să stai în casa mea,
trebuie să-mi promiţi că nu îi vei spune.
Bine.
Promit.
- Uite-o! - Hei.
Beth, mi-a fost dor de tine.
Mie mi-a fost şi mai dor.
Gata, ajunge!
O să mergem într-o drumeţie.
Ce? În nici un caz!
E important să facem asta.
Nu. Beth? Bethy?
Bethy?
Nu vei ieşi din casă.
- Nu în timpul zilei. - Nu în timpul zilei?
- De ce mă tratezi ca pe un copil? - Spune-i, Maury.
"Maury"? De când îi spui lui tata Maury?
Zach, chiar nu e o idee bună.
- Nu, e bună. - Zach.
Chiar e...
Zach, te rog nu fă asta.
Maury, e mişto, ai încredere în mine.
Bine!
Distraţi-vă. Când vă întoarceţi?
Tată, încetează!
La revedere, Maury.
E o nebunie, ştii? Ca şi cum totul are sens.
Ca şi cum nu există interior fără exterior sau lumina fără întuneric.
Sunt la fel.
Vreau să spun că am înţeles,
dar nu am înţeles, deci e un fel de da.
Eşti atât de expresiv acum. Eşti drăguţ.
Are pe faţă o băşică mare.
Nu e băşică, e arsură de soare.
Doar m-am colorat niţel, atâta tot.
E carbonizată.
- Priveşte-o. - E drăguţă.
Zach, te porţi ca un maniac.
Nu mă doare, sunt bine.
Gata, ajunge.
- Dragă, relaxează-te. - V-am spus să nu mergeţi,
şi acum uite, uite ce s-a întâmplat.
Dragă, vom pune niţel fond de ten.
Mamă, e doar o arsură, nu e mare brânză.
Corect.
Poate ar trebui să pui nişte aloe şi un bandaj.
Aloe? Crezi că va ajuta la ceva?
- Gata cu ieşirile. - Stai aşa! Maury?
Nu trece peste cuvântul meu, Zach. Rămâne aşa!
Putem folosi nişte aloe de la peluză din faţă.
Geenie, nu mă mai da în bărci.
Ştiţi ce? Dacă eram complet sincer unul cu celălalt...
Ajunge, nu te-ai săturat?
Ştii ce? Maury, erai prea excitat.
E simplu. Dacă îi spunem...
Excitat? Ştii ce-i aia excitat? Îţi spun eu, prietenaş.
Ştiu, ştiu!
Trebuie să învăţ pentru test. Iisuse.
- Da, aşa e, Beth. - Da, o idee bună.
Trebuie să înveţi pentru test.
Ar trebui să plec, Beth trebuie să înveţe.
Da, ar trebui să pleci, las-o să înveţe.
Da, vom învăţa...
Bine!
Ajunge, copii, gata.
Nu e amuzant, e ciudat.
Ajunge cu sărutatul. Să punem mâna şi pe cărţi.
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Trebuie să fim în aceeaşi echipă.
Ce? Te-am susţinut.
Beth, nu, i-ai spus la revedere.
Ce naiba faci?
Vreau că Beth să ştie.
- Strici totul. - Nu stric nimic.
- Şi nu mai eşti binevenit în casa mea. - O iubesc!
- Vreau să fie fericită. - Du-te, pleacă de pe proprietatea mea.
- Haide Maury, a zis că e bine. - Du-te!
- Numai, gata, ajunge. - Maury?
Maury, întoarce-te.
- Gata. - Maury?
Beth?
- Beth? - Zach?
- M-ai speriat. - Îmi pare rău.
Am o surpriză pentru tine...
Surpriză?
Să mergem. Eşti gata?
Bine.
- Stai să le spun şi părinţilor mei. - Nu, nu.
Să mergem.
Ai grijă, bine.
Beth?
N-am nimic.
Eşti gata pentru surpriză?
La ce te referi când spui surpriză?
- Unde ai fost? - Am fost să iau ceva.
De ce?
Pentru că am de gând să susţin
un concert.
- Pe bune? - Da!
Unde e trupa? Unde sunt Dan şi Roz?
Sunt doar eu. Solo.
Ce drăguţ din partea ta.
Nu-mi vine să cred că faci asta pentru mine.
Mi-am pierdut inima
Şi mi-am pierdut calea
Era rece, rece, rece
Eram îndurerat
Ce se întâmplă?
Am scris asta pentru tine.
Melodia asta e de rahat. E stupidă.
Bine.
O să sar direct la refren.
Îţi baţi joc de mine? E ceva foarte gay, Zach!
Am scris cântecul pentru tine.
- Nu-mi place deloc. - Bine, sunt
- destul de sensibil acum. - Nu sună bine deloc.
Dacă m-ai asculta cu inima, ar fi...
Nu, nu! Opreşte-te!
- Am zis să te opreşti! - Stai! Ce faci?
- De ce ai făcut asta? - De ce îmi faci asta?
Dar ce fac? Tu eşti cea care ţipă!
Eu doar cântam.
Ştii ce? Îţi baţi joc de mine! Asta nu-i Snake 85.
Nu, sunt solo.
Beth, calmează-te.
Bine, doar calmează-te.
Beth, ia-o uşor.
Zach, unde eşti? Unde eşti?
Sunt chiar aici, chiar aici, bine? Nu mă răni.
Du-mă acasă. Unde suntem? De ce e aşa intuneric?
- Calmează-te, iubito. - De ce e întuneric?
Cine s-a auzit?
Iisue, la naiba, Beth!
Îmi pare rău, Zach.
Ce se întâmplă cu mine?
Mă simt... mă simt...
Ajută-mă.
- Ajută-mă! - Bine.
- Nu pot respira. - Stai aşa, iubito.
Vei fi bine.
Bine.
E în regulă.
Bine.
Stai jos.
- Te-ai aşezat jos? Totul e în regulă. - Totul e în regulă.
Totul e în regulă.
Iisuse! La naiba, Beth, nu te poţi calma?
- Unde ai plecat? - Eram...
Eram lângă maşină.
- Nu vreau să pleci, m-am simţit singură. - Bine.
- Unde ai fost? - Hei, e in regula.
Bine, hei.
Eşti mai bine?
- Nu mă părăsi. - O să ocolesc maşina,
şi apoi o să intru. Bine?
Ocolesc.
Ocolesc maşina,
ca să intru înăuntru. În regulă?
Nu mă simt prea bine.
Sunt foarte ameţită.
Serios?
Doar atât?
Mi-e foarte frig.
Ţi-e foame?
Nu, doar mi-e frig.
Fereastra ta e...
Fereastra e stricată, nu se ridică.
Ar trebui s-o repari, Zach.
Ai putea fi jefuit, să rămâi fără radio.
Poftim.
E mai bine.
Vorbeşti serios?
Ascult.
Bine, am pornit.
Ne ducem acasă, bine?
Bine.
Va trebui să urcăm pe zid.
Crezi că eşti în stare?
Muzica asta...
Mi-e aşa cald.
Mă simt aşa de bine.
Serios? E jazz.
Parcă m-aş topi.
Vino încoace.
Dragă, îţi miroase gura!
Hai să mergem înăuntru.
Bine?
Bine....
- Voi pleca. - Aşteaptă.
- Mă întorc imediat. - Unde pleci?
Aşteaptă.
Ţi-a fost dor de mine?
Ce e asta? Noroi?
Îţi place?
Da, e adorabil.
Bine. Hei.
- Beth, nu în seara asta. - Dă-ţi asta jos.
- Nu în seara asta. - Haide.
Nu, nu.
Dă-te de pe mine, Beth!
La pământ cu tine!
Ce faci?
Bine.
Aşteaptă, aşteaptă, Beth.
Taci dracului din gură.
Taci din gură, curvă mică.
Dă-te dracului de pe mine.
Dă-te de pe mine, trebuie să plec.
Trebuie să plec, în regulă?
Am uitat ceva în maşină.
- Ce s-a întâmplat? - Am uitat ceva în maşină.
Unde te duci?
Eu...
Trebuie să plec.
Te sun mai târziu.
Bine.
Poate mergem în drumeţie.
Hei.
Domnule, cu ce vă pot ajuta?
Aţi putea schimba postul de radio, vă rog?
Nu îţi place The Wave?
Mă stresează.
E smooth jazz. Ar trebui să aibă efect opus.
- Ar trebui să te calmeze. - Nu merge la mine, omule.
Poţi face ceva?
Nimeni nu mai are problema asta.
Zachery Orfman? Scuze.
Da?
Nu, îmi pare rău.
Sunt Erica.
Erica Wexler.
Erica.
Hei.
Da, da. Erica Wexler. Mama vorbea despre tine zilele trecute.
- Hei. - Bună.
Ar trebui să ne îmbrăţişăm?
- Da, da. - Bine.
Eşti pregătit?
Pare stupid.
Abia m-am transferat în State, şi mamele noastre sunt vecine.
- Sau doar au vorbit. - Corect.
- Imi pare rău pentru Beth, apropo. - Da.
- Mama a vorbit cu mama ta despre asta. - Ştiu.
Ştii, chiar vroiam să se întoarcă.
Bineînţeles.
Dar lucrurile erau complicate între noi.
- Erau nasoale rău. - Corect.
Acum, îmi doresc să fi rămas moartă.
Adică, încă jelesc.
Mă simt mult mai bine, am o părere mai bună despre tot.
Da, păi asta e bine.
Tu...
Ai o piele foarte frumoasă.
- Serios? - Da, e...
e superbă.
Dumnezeule.
Mulţumesc.
Pot s-o ating?
Da, sigur.
Eşti aşa de interesant.
Wow, e perfectă.
Mulţumesc.
Şi mirosi foarte bine.
Pot să te întreb ceva?
Da.
Ai observat lucruri ciudate, în ultima vreme?
Ce fel de lucruri?
Oameni pe care îi cunoşteai apar din neant.
Ca tine?
Nu, nu, doar...
Uită de asta.
Bine.
Îmi pare rău pentru treaba cu Beth. Lucrurile sunt complicate, atâta tot.
- Nu. - Am avut probleme.
Nu, înţeleg.
Nu cred că înţelegi.
Ba da, înţeleg, e greu să renunţi la ceva.
Iar ea e moartă, iar tu trebuie să mergi mai departe.
Şi eu trebuie să fac asta cu bunica mea.
- Da, adică e moartă. - Corect.
Înţeleg.
Mă ocup eu.
Mulţumesc, Zachery.
La naiba!
Rahat.
- Eşti bine? - Nu, sunt blocată.
- Întoarce-te în maşină. - Întoarce-te în maşina aia nenorocită.
Domnişoară, eşti bine?
Dispari dracului!
- Hei, hei. - Vă rup gâturile!
Calmează-te!
Ia-o uşor.
Te-am căutat peste tot. Vreau să iau lecţii de flamingo.
- Vrei să spui flamenco? - Nu, retardatule, flamingo. Hai să mergem.
Nu, tocmai te-am călcat. Şi de ce sunt retardat? Ai spus flamingo.
Flamingo e o pasăre roz, ştiai?
Nu mai fii aşa mototol. Ai spus că vrei să dansezi cu mine.
Nu faci niciodată ce vreau şi eu.
- Dar testul tău? - Ce test?
Testul pe care îl ai mâine.
- Nu, vreau să mănânc. - Bine, bine. Ce vrei să mănânci?
- Nu ştiu, tu ce vrei? - La naiba! Haide.
Ţie îţi e foame. Doar spune un local.
- Am mâncat deja. - Nu, zii tu un local.
- Vrei să mănânci mâncare? - Ce aş putea mânca, Zach?
Poţi să iei o decizie? Ca şi cum eu nu pot..
Vreau doar să alegi tu localul, atâta tot.
- Rahat! - Ce?
- Nimic. - Zachery?
Hei.
Zachery?
- Cine e? - O prietenă din copilărie.
- De când? Nu o cunosc. - E fiica unei prietene de-a mamei, de la fitness.
- E o prietenă. - Nu ne-am mai văzut de mult, nu?
E aşa ciudat.
Chelnerul mi-a dat toţi banii ăştia, fără nici un motiv.
"Nu ne-am mai văzut de mult." Ce înseamnă asta?
- Ce semnifică? - Uite.
-Buna. -Buna.
- Erica, ea e... - Beth.
Bună.
- Tu eşti Beth? - Da.
Altă Beth?
Altă Beth? Despre ce vorbeşte? Mai e şi o altă Beth?
- E în regulă? - Da, n-are nimic.
- Nu, eşti singură. - Am impresia că...
- Scuză-mă, cine naibii eşti tu? - E o prietenă din copilărie.
Taci din gură. Vreau s-o aud de la ea. Cine eşti tu?
Mamele noastre se cunosc de la ora de fitness.
- Rahat! Asta e alibiul tău? Cine e Beth? - Beth, iubito...
Tu eşti, nu-i aşa?
- Da, eu sunt. Cine e cealaltă Beth? - Erica, ar trebui să pleci.
- Taci din gură, Zach. - Vrei să chem poliţia?
Înapoi, curvă. Nu pleci nicăieri.
- Zachery. - Beth!
- Eşti ciudat de puternică. - Beth, calmează-te.
Îmi pare rău.
Eşti drogată?
Stop, opriţi-vă!
- Aici îţi pui penisul, Zachery? - Beth, opreşte-te dracului.
Ar fi bine să-mi spui ce se întâmplă.
- E vreo glumă proastă? - Mi-aş dori.
Ce e asta?
Ai murit acum o săptămână jumătate,
şi apoi te-ai dezgropat.
Nu, nu, aşa ceva e imposibil, Zach.
- Ascultă, te-ai dus în drumeţie singură. - Nu, nu am făcut asta.
Ai fost muscata de un şarpe, şi ai murit.
Cum aş putea fii moartă, Zach? Nu sunt moartă.
Mama şi cu tata mi-ar fi spus despre asta.
Nu vroiau să te rănească.
Nu. Nu.
Cum să fiu moartă dacă sunt în viaţă?
Nu se poate în ambele feluri, Zach.
Ori eşti mort, ori eşti în viaţă.
Eu sunt vie Zach, uită-te la mine.
Părinţii tăi cred că ai înviat.
Ca Iisus?
Sau ca un zombi.
"Sau un zombi"? Ce naiba, Zach? Ce vrei să spui?
Sunt moarta.
Da.
- Şi nu mai e altă Beth? - Nu.
- Îmi promiţi? - Tu eşti singura, înţelegi?
Ascultă-mă.
Lucrurile au fost...
dificile între noi doi.
Şi nu e vina ta, dar..
- Nu mă mai iubeşti. - Da.
- Nu mă mai iubeşti. - Ba da, te iubesc. Eu doar...
Nu mai pot face asta. Nu eşti tu.
Ba da, eu sunt. Sunt Beth. Sunt aici. Cum să nu fiu Beth?
Ştiu, dar nu mai eşti aceeaşi Beth, înţelegi?
Eşti violentă, eşti nervoasă, eşti pusă pe distrus,
şi mi-e frică de tine, înţelegi?
Du-te dracului!
Sunt Beth şi sunt în viaţă, bine?
Bine.
Eu sunt Beth.
Beth.
Aşteaptă. Beth! Beth!
Pune arma jos
Doamne! Tataie?
Zach e unul dintre ei. Zach e unul dintre ei.
- Pune arma jos, Kyle. - Stop.
Hei, Zach-a-doodle-doo.
Kyle, nu-l împuşca pe tataie iarăşi. Pune arma jos.
- Te iubim, Kyle. - Eşti băieţelul meu.
Haide, omule. Doar o să-l enervezi.
- Nu, nu, nu fă asta. - Kyle!
- Kyle. - Ce se întâmplă? E un vis?
Nu, Kyle, e pe bune. Pune arma jos. Nu sunt unul din ei.
Cum îmi dau seama? De unde ştiu că nu eşti o tumoare?
Tumoare? Ştii măcar ce înseamnă?
- Nu contează, gaozare. - Kyle, e fratele tău.
- Unde-mi sunt pastilele Xanax? - Pune arma jos, în regulă?
Nu am murit niciodată. Trebuie să mori mai întâi, nemernicule.
- Cum să fiu unul din ei? - Ce s-a întâmplat cu dragostea învinge?
Nu e vina ta. E o situaţie confuză.
Am venit să vă fac o mică vizită,
- şi nepotul meu ridică arma la mine. - Te-a împuşcat.
Îmi cer scuze, m-ai speriat.
Ce era să fac?
Bine, bine.
Alo?
Bună, Sharon.
Pot să te sun eu? Suntem în mijlocul...
- Sharon? Alo? - Am auzit destule.
Mă duc în mansardă.
- De ce în mansardă? - Le place la mansardă.
- De unde naiba ştii? - Pentru că şi Beth s-a întors.
Acolo mă duceam noaptea.
Îmi place la mansardă, mă duc sus.
Rămâi, putem discuta.
- Nu, mă duc sus. - Haide, rămâi.
Le place la mansardă dintr-un motiv anume.
- Mă duc sus. - Du-te atunci.
- Nu trebuie să mă duc neapărat. - Cum rămâne până la urmă?
Vrea cineva să-mi spună
ce mama dracului se întâmplă?
- Nu mă lua la ţintă. - Cine e?
- Cine e? Cine? - Bine.
Kyle, relaxează-te!
Ce căutaţi în casa noastră?
- Ce s-a întâmplat cu insectele? - Oh, Dumnezeule!
Sunt vechii proprietari.
- Tu cine eşti, cu arma? - Bastardul ăsta m-a împuşcat.
- Tataie, sunt eu, Kyle. - Kyle?
Bine, Mamă, tată, Kyle,
trebuie să plecăm de aici. Nu e prea târziu.
Nime ni nu mişcă, puneţi mâinile la vedere.
Am plătit $28,000 pe casa asta.
Douăzeci de... Când a fost asta?
- Ce faci... - Opreşte-te. E de ajuns.
Trebuie să plecăm de aici, haideţi.
Eu nu plec nicăieri.
Asta e casa mea şi mansarda mea.
Am luptat în al doilea război mondial, şi cunosc mansardele.
- Nu te supăra, stai jos. - Aşteaptă puţin.
Vreţi ceva?
- Alo? - Trebuie să vorbim.
Tataia s-a întors, vechii proprietari sunt aici,
Kyle îi împuşcă pe toţi, iar eu vreau doar să dorm.
Trebuie să găsim un om de ştiinţă.
Ţi-ai încălcat promisiunea, Zach. Te aştept afară.
E şi Beth?
- Da. - Bine.
De Freddie Fischman ce mai ştiţi?
A murit.
- Slavă Domnului. - Niciodată nu l-ai plăcut.
- Trebuie să plec. - Unde te duci?
Maurye e afară. Mă întorc într-o clipită, iar apoi trebuie să plecăm cât mai putem.
Te duci să joci şah acum? Ai înnebunit?
Apucă-te de împachetat, mă voi întoarce.
Ăla e Chuck Brenner?
El e, îl adorăm. Ai ochi buni, Kyle.
În sfârşit, au terminat cu testul difuzarea de urgenţă.
Nu e un test. Morţii se întorc, înţelegi?
Apucă-te de împachetat, mă întorc.
Aşteaptă.
De necrezut.
Mie mi se pare credibil.
Unde e Beth?
Intră.
Ce vrei?
Zach, trebuie să vorbeşti cu Beth.
Trebuie să-i spui că nu e moartă şi să retragi cuvintele de mai devreme.
Nu pot face asta, e adevărul.
- Trebuie să ajung... - Nu, nu.
Ţi-ai încălcat promisiunea şi s-a ales praful de tot.
- Nu e vina mea. - Ba da, e şi trebuie să repari totul.
Am încercat să ţin totul secret, dar lucrurile au scăpat de sub control.
A distrus un turn de salvare pe plajă, apoi a atacat o fată.
Nu ar fi trebuit să iasă din casă.
E vina ta.
Pearline poate repara asta.
E din Haiti. Ei fac zombi, ea ştia.
Pearline abia ştia să facă patul.
Crezi că are vreo legătură cu învierea fiicei mele?
Înviere sub formă de zombi.
Nu mai spune aşa.
M-am săturat de rahatul ăsta cu Dracula.
Uite, voi încerca să repar, dar dă-mi adresa lui Pearline.
- La naiba cu Pearline. - Ea poate ajuta.
- Pearline n-are cum să ajute. - Ce ai de pierdut?
Facem o încercare, corect? Ce se poate întâmpla?
În regulă, fie.
Vei vorbi cu Beth,
îi vei spune că nu e moartă şi că veţi fi împreună mereu.
S-a înţeles? Chiar acum.
Chiar acum trebuie să mergem.
Zach, trebui să-i spui.
Beth, honey?
Beth, trebuie să vorbim.
- Taci, vorbesc la telefon. - Cu cine?
- Andy. - Andy? Cine mai e şi ăsta?
Cineva căruia îi pasă de mine. Eşti gelos?
Vorbeşte la telefon, termină imediat.
- Vorbeşte la telefon. - Zach, trebuie să te concentrezi, bine?
Vei vorbi cu ea, o vei lămuri, iar apoi vă veţi împăca.
Dragă.
Beth. Bethy, scumpo.
- Ce-a fost zgomotul ăla? - A ieşit pe uşă.
- Nu se poate, uşa culisantă... - Ce naiba?
- E vina ta, Maury. - A mea?
- La naiba. - Uşa funcţionează când ridici şi împingi.
Ea a trecut prin uşă.
Oh, Bethy, ce ai făcut?
Ce? Sunt moartă, sunt în viaţă, sunt moartă, sunt în viaţă,.
Zach, trebuie să-i spui.
Sunt în viaţă, sunt moartă, sunt în viaţă.
Te implor, Zach, nu ştiu...
Nenorocitule!
Zach, spune-i că veţi fi împreună mereu.
Ai înnebunit de-a binelea?
Te rog, nu ştiu cât mai pot îndura.
Dacă îi spun că nu e moartă,
nu se va întâmpla nimic bun.
Merită încercarea.
Mă va mânca.
Zach!
Vine, scumpo.
Pune-i capăt, Zach, te rog.
Care e adresa?
- Ce? - Care adresă?
Pearline!Adresa lui Pearline.
- Am sunat-o, nu e acolo. - Când? Adineauri?
- Ai nevoie de adresa lui Pearline? - Da.
Uită de adresă. Cu Beth trebuie să vorbeşti.
- Am avut o înţelegere. - Îţi fac eu rost.
- Ştiu eu adresa. - Geenie, ce faci?
Uite-o aici.
- Hei. - Am avut o înţelegere.
- Geenie! - Ce?
Ce faci, de ce i-ai dat adresa?
- Nu ţipa la mine! - De partea cui eşti?
Ce naiba?
- Hei. - Beth, nu e o idee bună.
- Ar trebui să te întorci înăuntru. - De ce?
- Zach. - Rahat! Vine.
Zach.
Sunt moartă, sunt în viaţă, sunt moartă.
- Poţi să încetezi? - De ce mă tratezi urât?
Pentru că luăm o pauză. Nu ar trebui să fii aici.
Tata a spus că vom fi împreună mereu.
Beth, ai mâncat un tip.
Şi ce vrei de la mine, Zach? Sunt un zombi nenorocit! Zombii mănâncă oameni!
- Mă întorc imediat, bine? - Să te fut, vrei să scapi de mine.
Beth, linişteşte-te. Totul va fi bine.
Vom îmbunătăţi lucrurile, iar apoi vom face drumeţii.
- Serios? Promiţi? - Da.
Doar ai grijă de interior, iubito.
- Cine-i acolo? - Sunt Zach Orfman. O caut pe Pearline.
- Mai e şi altcineva? - Nu, doar eu, e în regulă.
- Pearline e verişoara mea. - Şi unde e?
- A plecat acum câteva zile. - Şi unde s-a dus?
Nu ştiu omule, a împachetat şi a zbughit-o.
Ştia ceva desspre zombii? Din cauza asta a plecat?
- De ce? Pentru că e din Haiti? - Păi...da.
- Nu toţi facem voodoo. - Şi nu are nimic de-a face cu asta?
- Ce ţi-am zis? - Bine, îmi cer scuze.
- Sigur nu e înăuntru? - Nu îmi bat joc de tine.
Nu am mai auzit de ea, a plecat.
Dar a plecat de la familia Slocum, chiar înainte ca Beck să se întoarcă,
înainte ca toţi zombii să se întoarcă, deci trebuie să ştie ceva.
- Slocum? - Da.
- Nu de asta şi-a dat demisia. - Atunci de ce?
A renunţat pentru că domnul Slocum a invitat-o să-i atingă penisul.
- Ce să-i atingă? - Penisul.
Vroia să...umbla dezbrăcat. Hărţuire sexuală.
- Maury? - Da.
Doamne, ce situaţie futută.
Da, multe lucruri de rahat se întâmplă în jur.
Morţii se plimba pe lângă noi. Televizorul nu merge.
Sunt nevoit să stau închis şi să ascult jazz smooth.
Urasc rahatul ăsta. Ce-i asta?
Scuză-mă, m-am rătăcit. Nu era o spălătorie auto pe aici?
Nu, nu prea cred.
- Haide Bethy. - Rahat!
Beth! Beth!
Cred că Pearline nu a fost de mare ajutor.
- Dă-i drumul. - De ce e întuneric?
- Zach, tu eşti? - E în regulă, iubito.
- Ce a spus Pearline? - Mi-a spus că tatăl tău...
Bethy, aici.
Maury, uită-te la tine.
Uite ce ai devenit.
Zach îţi spune la revedere, scumpo.
- Nu-i aşa, Zach? - Nu, Zach.
Zach mă va face bine, mă iubeşte. Suntem îndrăgostiţi.
- Vom face drumeţii, corect?! - Da.
M-am gândit la asta.
Spune-mi că vom fi împreună mereu.
Spune-o. Împreună mereu!
Nu există mereu.
Haide, scumpo.
Tu cine eşti?
Mamă?
Tată?
Alo?
Hrăneşte-mă, mi-e foame.
Ştiu că ţi-e foame, dragă. Ştiu..
- Geenie, ce faci? - Trebuie să mănânce ceva.
- Nu ştiu de ce e totul... - Bine.
- Unde e Maury? - Nu ştiu...
A încercat să...
- Din greşeală Beth... - Dumnezeule.
- E mort, Zach. - Ce?
L-a mâncat.
Geenie, ar trebui să pleci, am eu grijă de Beth.
- Şi.... - Nu pot.
- Nu. Nu. - Geenie, ai făcut destule.
- Dar... - Acum du-te şi cauta adăpost.
Va fi bine.
Ţine-ţi mâna ridicată. Cât mai sus.
Aşa.
- Să-ţi dau camera? - Da.
Dacă ai nevoie de mine, sunt în camera de alături.
Bine.
Beth, eşti în regulă?
Foame, foame, foame!
Nu crezi că ai mâncat destul pentru o perioadă?
Nu mă pot abţine.
Oricum nu-ţi pasă!
Chiar îmi pare rău pentru chestia cu ''impreuna mereu''.
Eu doar...
Împreună mereu.Împreună mereu
Beth, toată familia mea a fost masacrata,
ai putea să mă susţii puţin.
Împreună mereu, împreună mereu.
Beth.
Beth, hai în drumeţie.
- Drumeţie? - Drumeţie! Da, hai să mergem.
Să mergem pur şi simplu. Tu mereu ai vrut, şi eu nu,
acum avem şansa, hai s-o facem, bine?
S-o facem.
Nu ţi-e frică de mine?
Nu.
- Promiţi? - Toţi pe care îi iubesc sunt morţi.
Eşti tot ce am acum.
Trebuie să-i spun mamei.
Mamă! Mamă!
E în regulă, să mergem aşa.
Nu mă mânca, nu mă mânca, hai să mergem.
Bine.
Kyle, trăieşti!
- Fereşte-te. - Ce?
- Fereşte-te. - Aşteaptă, opreşte-te.
Îţi va mânca creierii, Zach.
Ba nu, are un aragaz în spate. Mergem în drumeţie.
Despre ce vorbeşti? Mişcă-te. Trebuie s-o împuşc în cap.
Scuzaţi-mă.
Te salvez, la pământ.
Nu, nu, dar ce-i cu toate cadavrele arse de acasă, mama şi tata?
A fost oribil, Zach.
I-am împuşcat pe toţi.
I-ai împuşcat pe mama şi tata?
Nu, nu i-am împuşcat. Sunt la Levine.
Am curăţat cuibul.
Lucrez la Briar Grove acum, dar l-am împuşcat pe tataie în cap.
N-are nimic..
Mereu am vrut să împuşc oameni.
Vroiau să-i mănânce pe toţi.
Ai făcut ce trebuia, erau în suferinţă.
- Da. - Sufereau.
Dar partea cu împuşcatul, visul,
nu e cel mai bun vis, Kyle.
Ar trebui să te gândeşti la alt vis, la unul mai bun.
- Ascultă-mă, Zach, eşti un bun frate. - Mersi.
Şi îmi pare rău că nu te-am crezut cu Beth.
E în regulă.
Care e faza cu costumul de paraşutist?
Am uitat să-ţi spun, am fost delegat, omule. Sunt parte din rezistenţă.
E aşa drăguţ, avem elicoptere, avem arme AR-15. Avem rachete Stinger.
Vom câştiga războiul, Zach. Îţi jur, vom câştiga.
Stai, nu fă asta, Kyle.
Vorbesc serios, lasă-mă să o duc în drumeţie.
Nu eşti în toate minţile? Uită-te la ea, Zach.
Zach. Zach.
Okay, văd cum stă treaba.
- Poftim, fă-o tu. - Zach. Zach.
Trebuie s-o împuşti în cap, ai înţeles?
- Nu. - Ne vă omora pe toţi.
- Ei mănâncă pe oricine, mănâncă oameni. - Ştiu.
- Te rog, fă linişte şi lasă-mă să... - Te va mânca şi pe tine.
Lasă-mă să o duc în drumeţie ca să am conştiinţa curată.
A gustat carnea. Trebuie să moară.
Nu o pot face, o iubesc.
Ai spus că a fost ceva bun să-i împuşc pe mamaie şi tataie.
- Ai spus că a fost lucrul corect. - Zach.
- Şi ea suferă. - Toţi suferim.
Lasă-mă să o duc în drumeţie, iar apoi ne întâlnim la Levine.
Ce se întâmplă?
- Îmi fac treaba, protejez Briar Grove. - Mergem în drumeţie, iubito.
Doar un lucru.
- Fie, fă ce ai de făcut, Romeo. - Zach!
Fă ce ai de făcut, dar vino la Levine la ora 1600, s-a înţeles?
- Zach. - Ştii ce înseamnă asta? E 4:00 p.m.
- Fă ce ai de făcut. - Kyle.
- Fă ce ai de făcut. - Kyle!
Fă ce ai de făcut.
White Lightning Strike, aici Red Dog Leader. Briar Grave e un 47.
- Ce e un 47? - E curat aici.
Drumeţie.
- E drăguţ. - E frumos.
Drăguţ!
Nu fă asta, bine?
Miroase.
Levănţică!
Da, chiar e liniştitor.
Ai avut dreptate.
E o privelişte frumoasă.
Mi-aş fi dorit să dansăm flamenco.
Flamenco.
Dar aveam multe lucruri de făcut.
Şi nu am apucat să-ţi spun la revedere,
dar măcar acum am ocazia.
La naiba! Nu pot...
Nu pot face asta. E de rahat.
De ce? Credeam că-ţi place.
Îmi place. Nu e...
Asta e greşit... Nu drumeţia.
Ai avut dreptate.
Hei.
Mulţumesc
pentru că te-ai întors
şi mi-ai dat a doua şansă.
Eu...
Îmi pare rău că totul s-a dus de râpă.
Dar a meritat, şi îmi pare rău dacă am stricat totul.
Nu, nu.
Eu...
Te voi iubi mereu, Beth.
Pentru totdeauna.
Şi eu te iubesc, Zach.
Adio.
Unde te duci?
- Salut, dle Levin. - În regulă, ai ajuns. Bun, haide.
Ţi-e foame? Avem covrigi. Sunt îngheţaţi, dar sunt buni.
Nu, mersi, mi-e bine.
Mamă! Tată!
- Zachery? - Mamă!
Zach, băieţelul meu!
- Eşti bine? - Mi-a fost dor de voi.
- Eşti rănit? - E sânge pe tot tricoul tău.
Da, e al lui Beth.
- Slavă Domnului că eşti în regulă. - Da.
Vă iubesc aşa de mult.
Ne pare rău că nu te-am crezut când ne-ai spus de monştri.
- Nu ştiam. - Îmi dau seama, e în regulă.
Îmi pare bine să vă văd.
- Va ieşi. - Cămaşa mea e murdară.
Vino încoa, uite cine-i aici.
-Zach.
Bună.
Am înfipt un stâlp de cort în capul lui mamaie.
E traumatizata, dar îşi va reveni.
Nu-i aşa că arată bine?
- Da. - Da, corect?
Unde e Kyle?
Chiar aici. 1600. Ai reuşit.
Punctual.
Asta-i bine.
Am făcut ce trebuia să fac.
Unde e pistolul Desert Eagle? Credeam că mi-l vei da înapoi.
- L-am aruncat în râpă. - De ce?
- Am nevoie de armă. - Credeam că ai o bazooka şi alte chestii.
Eşti un găozar. M-a costat mulţi bani.
Îmi pare rău, bine? Am folosit-o ca să-mi omor iubita..
Simţeam că trebuie să scap de ea.
Trebuie să ne concentrăm la ce urmează.
- Exact. - În regulă.
Toată lumea, ascultaţi. Am nişte provizii.
Cred că trebuie să plecăm cât mai departe de aici, unde zombii nu pot ajunge.
Am curăţat sectorul, Zach. Suntem în siguranţă aici, nu-ţi fă griji.
- Unde să mergem? - Machu Picchu.
- Macho ce? - Unde ce?
- Zach, am curăţat sectorul. - Kyle, nu-ţi mai întrerupe fratele.
- Comportă-te matur. - Macho ce?
Machu Picchu. E izolat şi sigur. Am o hartă.
Cred că dacă mergem pe străzile laterale şi trotuare
de-a lungul a I-5...
Telespectatorii sunt încurajaţi să viziteze YWCA
unde sunt generatoare şi apă.
Mai vin rapoarte cu incidente nerezolvate,
dar sunt cazuri izolate.
Ca o recapitulare,
lucrurile revin la normal după
cea mai curioasă serie de evenimente din această comunitate încă de la...
Zach, trebuie să plecăm.
Contractorul va fi acasă în câteva minute.
Bine.
Urcă în spate.
Eşti bine?
Da.
Aşa cred. Tu?
Da.
Mi-e cam foame.
Şi mie.
Vrei să ieşim la cină?
Da, adică,
vrei să obţii ceva?
- Da,dacă şi tu vrei. - Bine.
VÄ rugÄm sÄ evaluaČi aceastÄ subtitrare la adresa www.osdb.link/tng Ajuta alČi utilizatori sÄ aleagÄ cele mai bune subtitrari