Faceţi reclamă produsul dvs.sau a unei marci aici contact www.OpenSubtitles.org astazi.
Numele meu e Kyle şi vreau să fiu poliţist.
Eu sunt Gordon şi vreau să fiu avocat.
Mă numesc Martha şi sunt un dinozaur T-Rex !
Bine, Martha.
DUPĂ 23 DE ANI
Bine... Hai că poţi s-o faci.
Nu, o voi şterge. Hei, ce s-a întâmplat ?
"Prietena mea tocmai mi-a trimis cea mai sexy poză."
Semăna cu un fund. Sânii mei seamănă cu un fund ?
Doar stau în cămaşa ta favorită şi în lenjerie.
Vai, niciuna din astea nu sunt bune.
Bine...
Adică te înşelam ? Da, poate.
Sunt aşa de nemernic. Ştiu asta.
Crezi că-mi place să fiu aşa ?
Am nevoie de validare tot timpul. E patetic.
Dar cred că mă poţi ajuta cu asta.
Da, e super-naşpa.
Dar poate că...
e un nou început, nu ?
Îmi place lacul de unghii.
O să-l iau pe micuţul ăsta.
Despre asta îţi vorbeam, Martha.
N-ai deloc simţul aventurii.
Băi, ai grijă.
Hai să ai o zi frumoasă.
UN IUBIT... MORTAL
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Bună. Sharon ?
- Da. - Ce mai faci ?
E cumva Chanel ?
Îmi place.
- Eşti din partea hotelului ? - Nu...
De fapt trebuia să fiu în Milwaukee şi să-ţi ucid soţul
înainte să-ţi ia jumate din firmă.
Despre asta e vorba. Nu-mi spun multe, dar îmi dau eu seama.
Sunt foarte mândru de mine pentru asta.
Ascultă, eu...
Nu-mi răni sentimentele, Sharon.
Ai contactat pe cineva să pună pe altul să-ţi omoare soţul.
Bine.
Atunci dacă nu eşti acolo, ce cauţi aici ?
E greşit să ucizi, Sharon.
Dar eşti un ucigaş plătit.
Nimeni nu-i perfect.
Vei veni acasă şi te vei uita la mine
că sunt crispată că nu vreau să fac sex în trei ?
- Nemernicule ! Că eu nu sunt aşa de... - Martha ?
- Sunt Sophie. Eşti bine ? - Nici măcar nu mă cunoşti !
Nu-i în regulă.
Nu, pentru că n-ai adus...
De ce ai adus... Nici măcar nu are logică.
Stă beată în dulap de parcă e în anii de liceu.
Trebuie să deschidem uşa. Ţine privirea în pământ.
Dacă te uiţi fix la ea o va lua ca pe un semn de agresiune.
- Intrăm. - Nu !
Asta e toată zona mea !
Asta e pentru mine !
Nu mă judecaţi, că astea sunt şosetele mele favorite !
Şi beau doar de două zile.
- Martha, arăţi bine. - Simt aroganţă din partea ta.
Mă judeci. Nu ştii situaţia.
Nu ştii ce-i în inima mea pentru că eşti rasistă !
- Nu. - Bine...
Şi mirosi ciudat ! Îmi cer scuze, nu miroşi.
- Julia, ajută-mă. - Nu pun mâna pe ea.
- Pare lipicioasă. - Dacă dai în mine, te bat.
Ia-mă de mâini. Unu, doi, aşa.
Lasă-mă, brută !
- Nu vreau să plec ! - Martha.
- Am nevoie de mâinile tale. - Nu mă poţi opri ! Nu !
Una din voi stricatelor va fi caftită !
Bine, se îndreaptă spre lift.
Timp estimativ: două minute.
Echipa lui Espinoza e deja pe poziţie.
Pentru cât valorează tipul ăsta, îmi voi face treaba bine.
- Să nu-l laşi să facă ce ştie. - Amin, frate.
S-a anulat petrecerea !
Da !
- Hopper, vii sau nu ? - Nu.
Nu, am greşit.
Am crezut că sunteţi profesionişti.
Dar e în regulă.
E în regulă.
Cineva trebuie să returneze maşina după ce vă omoară pe toţi.
Da, cum zici tu, fricosule.
Baftă.
- Începem. - Oprim liftul acum.
- Asta-i o greşeală. - Ce naiba ? Nu-i aici.
- Ba este. - Ce naiba ? Cum de se mişcă aşa ?
- Haide ! E chiar acolo ! - Ba nu e.
Drăguţ.
Baloane. Nuntă ? Foarte frumos.
Ascultaţi, a luat foc undeva pe hol,
aşa că toată lumea trebuie să evacueze.
A intrat în sala de festivităţi !
Nu mergeţi după el în spaţiu deschis.
Foc ! Acum !
Foc !
Îl am în cătare.
Ce păcat !
Lângă tort !
Dacă e lângă tort,
înseamnă că are un cuţit.
Dă-mă naiba.
Cine trage în tort ?
Ar fi fost o nuntă aşa frumoasă.
A fost distractiv.
- Nu sunt rasistă. - Ştiu asta.
- Nu sunt. - Capu' sus !
Ce naiba mă ?
Dacă era un glonţ ? Te antrenez. Zi mersi.
Fetelor, hai să ieşim afară.
Hai să ieşim de aici. E New Orleans.
Suntem tinere şi libere.
Ar trebui să dăm de o petrecere.
Poate găsim una cu un concurs, sau ceva de genul.
Un concurs pentru trupurile noastre.
În care să ne arătăm sânii.
Dar vreau să fac ceva grozav.
Vreau să fac ceva grozav.
Eşti bine ?
Scuzaţi-mă. Salutare, doamnelor.
Ce-i asta ?
A fost pińa colada, dar am băut-o,
aşa că acum e o cupă goală pentru prietena mea Julia.
- Dumnezeule. - Iisuse Cristoase.
El e aici ? Ştiam că ăsta e un bar bun.
Mă duc să-l găsesc.
Stai !
- Ce naiba ? - Eu sunt bărbatul acum !
Doamne, cui îi dă mesaj ?
- Cui îi dai mesaj ? - Nimănui.
Crezi că dacă-i dau mesaj că sunt gravidă se schimbă ceva ?
E vreun emoticon pentru gravide ?
Dacă îi dau mesaj că sunt pe moarte ?
Dacă îi dau mesaj că el e pe moarte ?
Pentru că am de gând să te ucid...
Dă-mi telefonul. Nu voi sta să văd cum te repeţi.
Eşti ca motoraşul ce a deraiat.
Opresc trenul ăsta. Gata.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău, Sophie. Eşti atât de bună cu mine.
Nu ştiu cum se tot întâmplă asta. Sunt eu proastă ?
- Nu. - Sunt proasta proştilor ?
Nu, nu eşti. Vino încoace.
Încă evoluezi.
Of, Sophie.
- Hai cu mine mâine la muncă. - Pe bune ?
Da. Şi te linişteşti. Vom avea grijă de pisici.
- Ador pisicile ! - Şi ele te adoră.
Da. Te iubesc mult.
Şi eu te iubesc.
Referitor la ţinta M4937,
ţi-a fost atribuită o nouă identitate.
Eşti agentul FBI Leonard Knox de la biroul din Alabama.
Poliţia din New Orleans îţi stă la dispoziţie.
Hopper, din cauza relaţiei personale cu ţinta,
îţi reamintim că nu vom accepta un eşec.
Eliminarea ţintei e prioritatea ta principală.
Knox ?
Agent Leonard Knox ?
- Şi dv cine sunteţi ? - Detectiv Gus Patrick.
Bine aţi venit la New Orleans.
Mă bucur să vă cunosc.
Asta trebuie să mă liniştească ?
În mod normal, da, dar tu înnebuneşti lucrurile.
De ce porţi urechi de pisică ?
- Se vând la casă. - Astea sunt pentru copii.
Mă simt frumoasă.
Şi voi sunteţi bine, nu ?
- Tu eşti cel mai drăguţ. - Nu, ăla-i Hannibal.
- E un ucigaş în serie. - Ăsta ?
- Da, te zgârie pe faţă de nu te vezi. - Eşti nebun ?
Eşti nebun ?
- Asta-i o metaforă. - Nu.
- Pisica asta e sufletul meu. - Nu-i o metaforă.
- Trebuie să confrunt asta. - Martha, nu.
- Vom fi prieteni buni. - Eu n-aş sta aşa aproape.
- Va fi în regulă. - Ce faci ?
Deci în metaforă, crezi că am câştigat sau am pierdut ?
Doamne, doar a explodat.
Adică, s-a pişat pe faţa ta.
Scuze. Tu ai fost mai atacată.
Am crezut că ai reflexe bune dacă lucrezi cu pisici de atâta vreme.
Crezi că e un mecanism de apărare că se pişă direct pe faţă ?
E chestie de evoluţie...
Chiar îmi pare rău, Sophie.
- N-a fost o metaforă. - Mi-am dat seama acum.
Da.
Ar trebui să mergi acasă.
- Eşti sigură ? - Da.
Foarte sigură.
Bine, ne vedem acasă.
Cum ai făcut asta ?
Sunt multe prezervative.
- Suficiente cât să sufoci o capră. - Ce ?
Nu ştiu ce naiba am zis.
- Vrei să ieşim de aici ? - Ce ?
Sunt înfiorător ? Câteodată aşa par.
Vrei să ieşim împreună ?
Pe ce te bazezi ? Pe nimic ?
Doar să ieşim împreună ?
Ai altceva de făcut azi ?
Acum mă lupt cu impulsul de a fugi de tine.
- Şi eu sunt tot pe fugă. - Fugi de tipi înfiorători ca tine ?
Ar vrea ei să fie înfiorători ca mine.
Ucigaşi internaţionali.
Greţos, nu ?
E ora 15. Hai să luăm nişte gumbo. Clătite aligator ?
- Ce treburi mai ai de făcut azi ? - Să fiu ucisă de un personaj animat ?
Poate că am mai multe treburi pe lângă asta.
Personajul ăla animat te deranjează ?
Că îi dau cafteală.
- Ce-ai păţit la mână. - M-a zgâriat o pisică.
Nu am pisici, nu sunt genul.
Adică ador pisicile, dar asta a fost una afurisită.
Cred că eşti frumoasă.
Eu sunt mai distractiv decât un butoi cu pisici.
- În sensul bun. - Da.
Hai să plecăm de lângă standul cu îngheţată.
Hai să ieşim împreună, tu şi eu.
Explică-mi în două cuvinte de ce aş ieşi cu tine.
În două cuvinte ?
"Sau altfel."
Da. Asta chiar că e al naibii de înfricoşător.
- E foarte înfricoşător, nu ? - Da.
- Haide. - Vei plăti ochelarii ?
Am făcut-o. Nu v-am plătit deja pentru ei ?
- Nu. - N-am făcut-o. Îmi cer scuze.
Mii de scuze. M-ai prins.
Hei, amice. Ce ?
Nu-l poţi mânca începând cu partea de jos.
Înainte era bine. Mănâncă-l ca un om normal.
Eşti de la poliţia hotdog-ului ?
N-ai învăţat să mănânci ?
- Îmi place tricoul ăla. - Pe bune ?
Da, îţi dă siguranţă.
Îmi dă siguranţă ?
Da. Un fel de "îi bag în mă-sa pe toţi".
Scuzaţi-mă doamnelor. Nu credeţi că emană siguranţă ?
Scuzaţi, e un nebun. Nu-l cunosc.
- Ba da. - E haios totuşi, pentru că e un chin.
De fiecare dată când mă îmbrac mă întreb ce zice asta despre mine ?
Că am lucruri aici şi aici,
şi vreau ca tricoul să reflecteze asta.
E cam multă responsabilitate pentru un tricou.
Da. Probabil nu trebuie să abordez însemnătatea vieţii
de fiecare dată când iau o decizie legată de haine.
- Eu mă raportez la asta. - Da ?
Îmi ia jumate de oră în fiecare dimineaţă să mă decid ce să îmbrac.
Eu am crezut că ăsta a fost un accident groaznic.
Nu, a fost o decizie conştientă.
Sunt nebun complet.
- Eşti haios. - Da.
N-ai terminat povestea despre lucrurile descoperite de muzeu.
Da, nu s-a întâmplat niciodată.
L-am cunoscut pe Jeff, şi era doar despre ţelurile lui.
E profesor.
Cred că şi eu trebuie să fiu dacă mi-aş onora diploma.
Cum a murit ?
E bine, sănătos.
E doar un măgar.
La început n-a fost,
dar apoi şi-a dat arama pe faţă.
- Măgar secret. - Da.
Din cei mai răi. Cred că e procesul meu de selecţie.
Fiecare tip de care mă ataşez
se pare că e în secret...
Da. Am probleme ?
Voi primi şi eu sindromul măgarului ?
- Dar nu-i un secret că eşti măgar. - Atunci suntem în regulă.
Cred că e doar un simptom totuşi.
Cred că în general nu ştiu ce fac.
Ştii ce zic.
Dacă ştii asta, de ce n-o schimbi ?
E o întrebare pe care numai cretinii o pun ?
Scuze.
Da, dragoni. Că oamenii vor să dea nume la ceva
să-l facă să fie sigur, dar în realitate,
dinozaurul nu e tot un dragon ?
Scuze, cred că vorbim mult despre paleontologie.
- Eu nu ştiu nimic legat de tine. - Serios ?
- Da. - E foarte păcat
pentru că sunt o persoană fascinantă şi complexă.
- Pe bune ? - Da, într-un fel.
- Cu ce te ocupi ? - Călătoresc mult.
Cumpăr maşini folosite, vechi, de colecţie.
Călătoresc căutând maşini. Şi omor oameni, dar acum am terminat.
Îţi împarţi timpul ?
- Băga-mi-aş ! - Hei, eşti în regulă ?
Da, sunt bine.
Ce-a fost asta ?
Fir-ar să fie !
Un nătăfleţ care încearcă să mă ucidă.
- Vrei să-l agiţi ? - Da.
Poate încearcă să te ucidă pe tine. E ceva ce îmi ascunzi ?
Problema mea e că trebuie să fiu cel mai bun în toate.
Ca atunci când aleg un costum.
- Sau anchetez un terorist... - Sigur că da.
Când fac un soufflé, sau sunt prietenul cuiva,
trebuie să fiu cel mai bun.
Încerc să iau viaţa mai în serios zilele astea.
Ce-i aşa de haios ?
Eşti cel mai stupid om pe care l-am cunoscut vreodată.
Sunt şocat.
- Dar numărul unu. - Numărul unu.
Numărul unu.
Deci, filozofic,
te opui sexului ocazional pentru că...
De obicei îl fac dezbrăcat. Nu ştiu ce-i mai ocazional decât asta.
Am ieşit odată cu o fată şi am făcut sex formal. A trebuit să port frac.
Am transpirat tot. Papionul s-a strâmbat.
- E atât de stupid. - Chiar aşa e.
Sunt aici în fiecare marţi.
Încearcă viţelul.
E drăguţ.
- Îţi place ? - Da, e foarte marfă.
- Bună. - Hei.
Bună. Ce mai faci ?
Eşti foarte drăguţă.
A fost o prostie. Banal.
Da, eşti cel mai rău.
Dumnezeule.
Lasă aia jos.
Bună.
- Bună, Sophie. - Bună.
- Ne cunoaştem ? - Nu.
Eu sunt nebunul întâlnit de Martha la supermarket.
Acum ştiu unde locuieşti.
Marfă.
Arăţi minunat. Chiar îţi plac dragonii.
- Şi tigrii. - Ia parchează tigrii ăia aici.
Trebuie să-ţi spun că încă mă simt
un pic răvăşită
legată de lucrul de dinainte.
- Scooby-doo ? - Da.
Vreau să rămâi dacă îţi doreşti şi tu.
Ei bine...
Da ! Vom sta împreună la infinit !
Sar pe pat !
Scuze.
Sar pentru că sunt un pic nervos şi îmi placi.
Nu crezi că asta-i prea mult, nu ?
- Nu. - Eu zic să-i tăiem capul.
Ar creşte volumul.
Johnny Moon, bolnav nenorocit ce eşti.
Asta-i începutul unei noi ere.
Când ne întoarcem în Jersey, noi vom conduce.
Nu vom rămâne aici în oraşul ăsta împuţit.
- Nu te supăra. Ştiu că ai crescut aici. - Nu-i nici o supărare.
Îmi placi. Nu eşti deştept şi nici dur.
Dar faci alegeri importante şi ai curaj.
Să-l pui pe nas de clovn să-l ucidă pe Richie ca să preiei tu ?
E un plan oribil, dar eu cred în el.
Va fi distractiv.
Ia te uită.
Houdini e încă în viaţă.
Hei, Paco !
Ai o noapte grea, amice ?
Ce ?
Bine. Hai să-l ridicăm.
Gata ?
- Eşti gata ? - Da.
Unu, doi, trei.
Trebuie să merg la muncă. Ne vedem diseară.
- El e ? - Îmi place.
- Da. - Îmi place mult.
De cât timp ziceai că-l urmăreşti ?
FBI îl urmăreşte de 10 ani,
CIA de 15.
Eu de cinci ani.
De ce nu-l înhăţăm acum ?
Să închidem strada cu lunetişti şi SWAT.
Vrei să cureţi chiar atât de multe cadavre ?
Da !
Sunt îndrăgostit.
- Glumeşti ? - Ce ? Îţi găteam mereu micul dejun.
Da, la microunde.
Tipul de aseară semăna cu un vagabond ciudat.
Doamne, nici măcar nu-i ştiu numele.
- Cine, dl Perfect ? - Am stat 10 ore cu el.
- Te-ai culcat cu el şi nu-i ştii numele ? - Nu m-am culcat cu el.
Am dormit împreună, dar n-am făcut sex.
Ne-am strâns în braţe. A fost adorabil.
- Bine. - Pentru asta n-am nevoie de nume.
Dar totuşi, nu ţi-a zis cum îl cheamă.
Martha, e vremea să recunoşti avertismentele astea.
De ce ? Crezi că e malefic ?
Şi dacă e ?
Când eram mică visam că ies cu Lex Luthor.
Din Superman ? Nu era un geniu ?
Tipul tău semăna mai mult cu un Rain Man sexy.
- Mersi. - Dar cred că nu-i vorba de el.
Cred că eşti într-o perioadă instabilă,
şi poate că te-ai blocat pe tipul ăsta
pentru că e primul tip pe care-l cunoşti...
- Cred că-l iubesc. E ceva stupid ? - Da. Cu siguranţă.
Ce-i asta ? Vreau să mă susţii.
- Ţi-am făcut clătite. Fii drăguţă. - Spui lucruri nebuneşti.
Cred că eşti în criza timpurie a vârstei de mijloc.
Nu e genul meu.
Foarte bune.
Mă face să mă simt...
Nu ştiu. Precum ai zis. Dl Perfect.
Dumnezeule.
- Poţi prăji frişca ? - De ce nu ?
Ce ?
- Cum de mai eşti în viaţă ? - Ce faci, Hopper ?
Compania a zis că nu mai răspunzi. Care-i marele tău plan ?
- Îl arestez. - Ce naiba ?
Mi-a ucis naibii întreaga echipă !
E al meu şi îl elimin.
- Serios ? - Ai o idee mai bună ?
Întotdeauna.
Întotdeauna voi avea idei mai bune ca tine.
Îl cunosc pe tipul ăsta. Îi ştiu punctul sensibil.
Eu l-am antrenat.
Aşa că pe moment, aşteptăm.
Ca fricoşii, nu ?
Da, ca fricoşii.
Suntem la parada fricoşilor.
Băi ! Eu nu sunt la parada fricoşilor.
Ai grijă ce vorbeşti, Hopper.
- E soţia. - Ştiu ce zici.
- Care-i treaba cu Hopper ? - Cine ?
Ed Hopper. Tot apare numele lui în dosare.
Obişnuia să lucreze cu băiatul nostru, nu ?
Un fel de maestru al deghizării, un agent secret.
- N-am citit tot, dar... - Sigur că n-ai citit.
Dacă ai fi făcut-o, ai fi aflat că Hopper e dispărut de 12 ani.
Au lucrat împreună într-un program ultra-secret la CIA.
Care s-a terminat prost. Asta-i toată povestea.
Lasă-l pe Hopper. Să luăm psihopaţii pe rând.
Bine.
Hei, monstrule.
- Mi-ai zis "monstru" ? - E ca o poreclă.
- Ca monstrul Marth, de exemplu. - Da, ştiu.
Remarc faptul că poreclele se întâmplă organic de-a lungul timpului.
Pot s-o spun de mii de ori în 10 minute.
Monstru, monstru, monstru, monstru, monstru, monstru.
Monstru, monstru, monstru, monstru...
- Da, sindromul Stockholm. - Ador albumul ăla.
- E mai bun decât Agatha. - Cine-i Agatha ?
Cred că Agatha e un prenume straşnic.
E straşnic că e din 1935.
Şi Martha Agatha e o menopauză dublă lovită în...
E brutal.
Hei, vrei să joci un rol ?
Unde sunt o babă ?
Da, ai putea. Luăm un cadru, un baston.
De fapt e visul meu
să fiu baba din cartier,
baba nebună, baba Martha,
şi să am părul alb răvăşit şi haine zdrenţăroase,
şi să umblu toată ziua uitându-mă la adolescenţi.
- E minunat. - E visul meu.
Abia aştept să fiu acolo pentru asta.
Ţi-e foame ?
Scuză-mă, chelner ? Îmi poţi...
Scuze, mă duc un pic până afară.
Amice, uite cum stă treaba.
Sunt la o întâlnire cu o fată pe care-o plac. Nu lăsăm pe mâine ?
- Te-aş fi ucis în parc, la plajă. - Închiriază o cameră luxoasă de hotel.
Te omor acolo. Vom lua un platou cu fructe, ne ţinem de mână.
Să ţi-o trag, nenorocitule.
Am terminat ?
Unde te duci măi fricosule ?
Te omor şi pe tine şi pe târfa ta. M-ai auzit ?
- Ce ? - M-ai auzit.
- Hai să iei cafteală. - De ce-a trebuit s-o ameninţi pe ea ?
Nu-i drăguţ să zici asta.
Bine. Lasă-mă o clipă.
Da, vino, prinţeso.
Anunţă-mă când te simţi confortabil.
Haide, nenorocitule !
Doare, aşa-i ?
Ai dracu' homalăi.
- Tipul ăla e homofob. - Dă-te naibii jos de pe mine !
Ţi-a ajuns ?
Puteai să mă stropeşti cu sânge. Asta-i o fată drăguţă.
Doar am...
Am vrut să iasă bine.
Îmi place fata asta.
- Hei, a trebuit să termini o carte ? - Nu, scuze.
Am ucis pe cineva în parcare.
Da, era un nenorocit.
- Te deranjează dacă vin lângă tine ? - Nu.
Da. Îmi place.
Să nu stăm tradiţional, faţă în faţă.
Da, e prea mult spaţiu între noi.
- Anarhie. - Mor de foame.
După ce l-ai omorât pe ăla cred că eşti epuizat.
Hai să luăm nişte mâncare.
Nu înţeleg.
De ce l-ar ucide cineva pe Paco
şi să-i arunce cadavrul sub un pod ?
Ca să ajungă la noi, Richie.
Cred că vor să ne scoată din joc.
Cred că e mahărul ăsta local, Hector Garcia.
Paco cred că a vorbit.
Probabil le-a zis că a ajutat la ascunderea banilor.
Băga-mi-aş.
- Trebuie să-i spunem lui tata. - Ce ?
Nu trebuie să-i spunem lui tata nimic.
Încă curăţă sânge de pe pereţi acasă, Von.
Să-ţi reamintesc că a fost mizeria ta ?
Îmi cer scuze.
- Da. - Am o idee.
Umblă vorba despre un tip, asasin plătit, poartă un nas de clovn.
Poate se ocupă el de chestia asta în locul nostru.
- Îmi place asta. - Face o declaraţie.
Nu angajez un neica nimeni să ne rezolve problemele.
- Trebuia să ne dăm la fund. - Asta e minunat.
Ăsta e un plan mult mai bun.
Vom sta închişi ca o adunătură de şobolani
aşteptând ca FBI-ul să ne bată la uşă !
Minunat, Richie. Se văd cei opt ani de terapie.
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte, opt, nouă, 10. Scuze.
Îmi place ce-a zis Johnny pentru că tipul ăsta,
e un contractor internaţional.
E Bruce Lee-ul, James Bond-ul tuturor răilor.
Îl facem să acţioneze asupra lui Garcia
şi oprim rahatul ăsta înainte să înceapă.
Bine.
Mergeţi şi găsiţi asasinul profesionist.
Mă voi întâlni cu el.
Bine ?
- Poftim. - Mersi.
Unde-i Sophie ?
E cu un tip cu care nu vrea o relaţie,
deci e o mare desfătare pentru ea.
- Cum te cheamă ? - Cum mă cheamă ?
Da. Am realizat că e haios să nu-l ştiu,
dar acum cred că e mai ciudat decât adorabil.
E cald aici ? Nu prea îmi place numele meu.
Urăsc asta, mă face nervos.
Am fost foarte sincer cu tine legat de toate.
Au trecut doar câteva zile şi asta nu-i o mare realizare.
Nu-mi place numele meu şi nu vreau să ţi-l spun. Bine ?
Bine. Ciudatule.
Cum ai făcut chestia aia în magazin ?
Ce chestie ?
Felul cum te mişti câteodată.
E ca...
E ca şi cum ştii...
- Chestia aia ? - Da.
- Vrei să vezi un truc ? - Bine.
Va deveni înfricoşător ?
Nu mai înfricoşător decât de obicei.
Nu sunt de obicei cuţite.
Există o primă dată pentru toate.
De când eram mic,
aveam o idee.
E mai mult o teorie.
- Continuă. - Mă străduiesc.
Tot ce vedem, precum lucruri fizice,
sunt toate doar insule şi sub ele, ducându-le,
e curentul ce le străbate.
Dacă eşti atentă s-ar putea să începi să-l simţi.
Da.
Vezi cum se mişcă mâna ta cu a mea ?
Îl poţi simţi, aşa-i ?
E în regulă.
Concentrează-te pe cuţit.
Acum, dacă simţi curentul,
putem simţi şi alte lucruri în curent...
Oameni.
Uită-te la cuţit.
Putem simţi unde le duce curentul
şi putem vedea unde vor merge.
Totul constă în mişcare. Vezi, se împinge singur.
E mai uşor să te mişti cu el decât împotrivă.
- Iisuse Cristoase ! - Ce e ?
De ce naiba ai face asta ?
- Am crezut că îl vei prinde. - Să-l prind ?
- N-ai văzut încotro se îndrepta ? - Nu pot prinde un cuţit !
- Sigur că poţi. - Nu, nu pot !
Ba poţi. Îţi aminteşti aseară cum dansam ?
Ai o energie. Ai un talent pentru asta.
La naiba. Asta e o nebunie. Dumnezeule.
Uite ce e, m-am simţit bine în seara asta.
Ştiu că o poţi simţi.
- Încă nu ştii cum, dar îţi pot arăta. - Nu, nu.
Trebuie să pleci acum.
- Îl poţi simţi. - Nu contează ce simt !
Martha.
Da.
- Marfă, nu ? - E atât de periculos.
Nu, ajunge.
Ajunge. Am înţeles. E în regulă.
Ar trebui să-mi fie teamă.
- Dă-mi unul din ăla înapoi. - Bine.
Da.
Da, baby.
Deci, e ca un puls ?
Da, ceva de genul. Nu i-am mai explicat nimănui până acum.
- Nu ? - Da.
- Nu i-ai mai spus nimănui ? - Nu.
De ce eu ?
Pentru că am vrut să ştiu. Aveam nevoie să ştiu.
Ai o graţie. Am ştiut că vei înţelege.
Şi aşa ai ştiut că voi prinde un cuţit ?
N-am ştiut că vei prinde cuţitul.
Am crezut că îl vei prinde şi mi-am dorit s-o faci.
Nu puteam şti. Tu ai făcut-o. Tu ştiai.
Eşti furioasă ?
Nu.
Cred că sunt nebună.
Şi eu.
Şi de asemenea, te vreau.
Adică, pe bune.
Chiar te vreau.
Cred că se poate rezolva.
Gura. Adică, imediat.
Bună.
- Vii des aici ? - Nu ţi-a plăcut micul meu dejun ?
Trebuie să mă opresc cinci secunde
şi poate luăm şi ceva.
- Bine. - Da ?
- Marfă. - Bine.
E ciudat, parcă aş fi în comă cu tine.
E ca şi cum nu-mi amintesc
cum era viaţa mea acum trei zile.
Da. Şi eu.
Deci, când eram în pat aseară...
E în regulă. Am mirosit.
- Gumbo, hot dogi. Am înţeles. - Dumnezeule.
- Eşti aşa de idiot. - Nu mă deranjează.
E în regulă.
Ţi-am văzut cicatricea de pe spate.
Da.
Ei bine...
e o poveste lungă.
Eram în Serbia şi alergam tipul ăsta prin tundră,
şi întreaga arie era o zonă de război,
şi în final l-am găsit şi era deja mort.
Era pe vremea când lucram pentru corporaţie.
- CIA, etcetera. - Da.
Oricum, o ţiglă mi-a ratat inima de puţin.
Molozul m-a lovit în spate. De acolo am cicatricea.
M-a lovit în cap şi au zis că am leziuni ale creierului.
Bla, bla, bla. Doctori. Aşa-i ?
Şi m-a trădat un vechi amic.
De asta am aruncat în aer clădirea.
Foarte naşpa, de fapt.
Oricum, a pus totul în perspectivă.
Poate că m-au ajutat leziunile creierului. Nu ştiu.
Uite-l pe tipul meu. Mă întorc imediat.
- Voi termina restul poveştii. - Bine.
Bine ? Arăţi minunat.
Hei.
Tu eşti tipul ?
Eu sunt un tip, sigur. Da.
- Sunt toţi acolo. - Drăguţ.
Cine-i tipul ăla ? Unde naiba e Richie ?
Cine te-a angajat ?
Nu-i treaba ta.
Da. De fapt e treaba mea.
Cum adică Richie nu-i acolo ?
Al naibii nas de clovn trebuia să-l ucidă.
Ia să vedem ce ai aici.
Hector Garcia ?
- Ia priveşte-l. Arată ca Serpico. - Ce faci ?
Vreţi să-l ucid pe Hector Garcia ? Nu sunteţi prea ambiţioşi ?
Nu-mi zici cine te-a angajat să mă tocmeşti pe mine să-l ucid pe Hector Garcia ?
- Dă-te-n mă-ta, psihopatule. - Psihopat ?
Pleacă naiba de aici până nu iese urât.
- Ai noroc că nu te împuşc aici. - Îţi plac clovnii ?
Fir-ar ! L-a ucis pe tipul pe care nu trebuia.
Scuze.
Mi-a luat mai mult decât am crezut.
Eşti în regulă ?
Ce...
Eşti supărată că l-am ucis pe ăla ?
Martha, ce simt pentru tipul ăla nu se compară cu ce simt pentru tine.
Eşti...
Te rog, pot merge acasă ?
Prostie.
Banca centrală europeană miercuri...
Iisuse, uită-te la astea.
Sunt pete de sânge peste tot.
Unghiul şi viteza sunt totuşi ciudate.
- De parcă se învârte. - Dansează.
Nu se învârtea. Dansa.
Da. Uită-te la asta.
Martha, stai o clipă.
Fir-ar să fie.
Aşteaptă.
Iubito, e...
Asta-i o ceartă ?
Chiar te-ai supărat.
Hei, monstrule, eu sunt. Nu sunt...
Sunt...
Nu gândesc câteodată înainte să acţionez,
dar nu sunt o persoană rea.
Crezi că oamenii răi au capacitatea
să iubească ?
Scuze. Ai trecut prin multe şi eu...
Aşteaptă. Nu pleca.
Vreau doar să vorbesc cu tine.
Te rog.
Asta e din vina ta. Bine, Clevon ?
- Trebuia să-l angajezi personal. - Taci din gură o clipă !
De ce cineva ne-ar ucide omul în public ?
Ştii că nu are nicio logică
să stai aici în fortăreaţa ta.
Bine, ascultă-mă.
Dacă aş fi fost pe podul ăla,
fratele tău ar fi mort acum.
- Asta vrei ? - Nu.
Am o adresă.
L-am urmărit până acolo. Şi-a dus acasă prietena.
Numărul apartamentului e pe verso.
Bine, Von.
Du-te şi ia 10 oameni, localnici, apoi mergeţi la casa fetei.
Când nenorocitul ăsta apare,
zburaţi-i faţa.
Ce ? Zece oameni ?
Înafară de tine şi Moon. Pare potrivit.
Dar, Richie ce încerc să...
Niciun dar. Dispăreţi de aici.
Martha.
Martha, au venit doi tipi de le FBI să te vadă.
Eşti acolo ?
Numele lui e Francis Munch.
Pe vremuri unul din cei mai notorii ucigaşi profesionişti.
E în branşă de când era adolescent.
Antrenat la programe variate,
privatizat, devenit un glonţ de angajat,
o adevărată maşină de tocat carne.
Acum doi ani, Munch a avut o cădere nervoasă şi a demisionat.
A demisionat ? De ce ?
Tipul e stăpânit de emoţii, mereu a fost.
Vină. Remuşcare.
Bănuim că sentimentele astea l-au ajuns din urmă.
Dacă nu mai e asasin de ce l-a ucis pe omul de pe pod ?
Credem că a dezvoltat un cod moral.
Încă e faimos.
Oamenii încă încearcă să-l angajeze, dar acum el îi ucide.
Ucide oamenii care îl angajează ?
Da.
Pentru că e greşit să ucizi.
Asta-i o nebunie.
Aş zice că ăsta e un diagnostic adecvat.
Ăsta e locul unde...
Restaurantul, da.
A zis că a ucis un tip în parcare. Am crezut că glumeşte.
Adică, cât de periculos este ?
Ei bine, acum...
Cât de periculos ?
Nu-i un fel de grafic.
Dacă ar fi, aş zice că e undeva aproape de vârf.
E talentat.
Înfricoşător de talentat.
NSA, interpol, FBI au încercat să-l captureze
în ultimii doi ani.
Fiecare confruntare directă s-a sfârşit cu un dezastru extrem.
Intră dansând într-o furtună de gloanţe şi haos,
şi apoi iese.
Şi acum ce facem ?
Dacă încearcă să vă contacteze,
să ne sunaţi imediat.
Aţi înţeles ?
Vă rog să lăsaţi un mesaj după ton.
Martha, eu sunt.
Ştiu că cel mai deştept lucru
e să-ţi dau spaţiu şi timp,
dar vreau să te văd şi...
trec pe la tine.
Trec pe la tine.
- Salut. - Bună.
Totul e în regulă ?
Totul e minunat.
Bine.
Credeţi că sunt în pericol ?
Noi credem că el e în pericol.
Un om pe care l-a ucis are mulţi oameni periculoşi în spate.
- Aşa au avut şi Pirrello, şi degeaba. - Cine ?
Un mic sindicat din New Jersey.
Droguri. În special heroină.
A încercat să-l tocmească pe Munch şi el i-a ucis pe toţi.
Doar un tip din familia Cartigan a reuşit să scape.
John...
- Tom... - Nu.
- I-am uitat numele. - Nu. Aţi înţeles greşit.
Credeţi că sunt în pericol din cauza lui ?
Ei bine,
când eşti un asasin nu ai prieteni.
Abia dacă vorbeşti cu cineva.
Petreci ore în moteluri,
maşini,
avioane,
doar stând acolo,
neprivind la nimic.
Dar în jurul tău, comportamentul său e aparte.
Se exprimă.
Sentimente.
Înafară de chestia aia veselă
tu eşti singura persoană cu care a interacţionat
şi căreia nu i-a tras un glonţ.
Deci, eşti în siguranţă ?
Eşti în pericol ?
Lasă-mă să-ţi spun aşa...
Clar eşti un bun pentru el.
Ce te face un bun şi pentru mine.
Aşa că dormi liniştită, Martha.
- Ce naiba ? - Frumuseţea asta e a ta.
Ce naiba trebuie să fac cu asta ?
E simplu. Gloanţele ies pe capătul ăla.
Lovesc oamenii şi ei mor.
Zici că-i o puşcă din al doilea război mondial.
Tipul e un ucigaş psihopat, supersonic ?
Vreţi să mă duc după el ca după raţe ?
Îmi pare rău, Steve.
E ce-am putut să facem şi noi într-un timp scurt.
N-are idee că venim. Te duci la el şi îi tragi un glonţ în faţă.
Până şi drogaţii din Brooklyn au arme mai bune.
Sunt sigur că un muist ca tine se descurcă.
Ai grijă ce vorbeşti, goblin verde ce eşti.
Ia uită-te la rahatul ăsta.
Zici că sunt Elmer Fudd.
Serios ? O grenadă ?
Eu te-am învăţat asta, Francis.
- Salut, amice. - Pentru Dumnezeu.
Ştiu, ştiu.
Tipul ăsta e mort, sau...
Doar a leşinat.
- Îmi pare sincer rău. - Bine.
Ai cadă, nu ?
Nu sunt sigură că ar trebui să fii aici.
Pentru că...
Nu ştiu, mă simt confuză.
Poate ar fi mai bine să luăm o pauză.
Cum adică să luăm pauză ?
Bine.
- Nu, aşteaptă. - Ce ?
Chestia asta cu asasinul răzbunător...
- E ciudat. Ştiu. - Jenant.
Omor multă lume.
Dar sunt naşpa ? Sunt oameni răi ?
Asta nu-i o scuză. Ar trebui să mă opresc.
Încerc doar să-mi explic panica.
Iubito, te descurci de minune. Foarte bine.
Bine.
Bine, indiferent.
- Ce naiba ? - Bună, Sophie.
- Bună, amice. - E mort ?
- Face nani. - Îl văd cum respiră.
Ce mama mă-sii ?
Voi o luaţi în partea de est.
Da. Dacă văd ceva te anunţ.
Fir-ar să fie !
Knox, avem belele.
12 urâţi se îndreaptă spre clădire acum. Knox ? Mă auzi ?
- Cine naiba e Knox ? - Tipul de la FBI.
- FBI ? - Nu, nu, nu.
Hopper e un tip rău.
- Nu l-am mai văzut de mult. - Cine e ?
E o poveste lungă.
După ce am părăsit agenţia...
Am lucrat împreună. Eram foarte apropiaţi.
I-am zis că nu mai vreau să ucid şi mi-a zis că trebuie.
- A doborât o clădire pe mine în Serbia. - Ce ?
- Deci nu e de la FBI ? - Nu.
Vom fi în regulă.
- Francis, eu doar... - Ce ?
Cum mi-ai zis ?
Mi-ai zis cumva...
Ţi-a zis cum mă cheamă ?
Nenorocitu' naibii !
- Nu era necesar. Regret. Hai să mergem. - Nu, nu vreau să merg.
- De ce nu ? - Eşti criminal şi m-ai minţit.
- Nu te duce cu el, a omorât un poliţist. - Tacă-ţi fleanca. Mersi.
Nu te-am minţit nici măcar odată.
- Martha, ascultă-mă... - Cred că e adevărat.
Recunosc, am crezut că glumeşti.
- Martha, hai să chemăm poliţia. - Te rog.
- Te împuşc la subsuoară. - Minunat. Abia aştept.
- N-aş face niciodată asta. - Ne-ai adus un cadavru în casă ! Alo !
Ce zici să te împuşc în ochi ?
- Nu vorbeam cu tine. - N-aş face niciodată asta.
- Simulez. - Ar putea muri într-o oră ! Martha !
- Dă-mi drumul ! - Stai aici acum, în linişte.
- Îţi dau eu drumul mai târziu. - Nu te-am minţit niciodată.
- Ce vrei de la mine ? Sunt aici. - Nu ştiu.
Ai apărut şi eşti cel mai tare,
dar ucizi oameni.
Şi tipul ăsta e de la FBI, apoi nu mai e de la FBI.
Sunt copleşită.
Nu cred că-i sănătos.
- Să vă ia naiba, băi ! - Nimeni nu-i normal, nu-i sănătos.
Nu mai avem timp. Trebuie să te decizi.
Te iubesc. Ce vei face pentru restul vieţii ?
Tu şi cu mine. Eşti tot ce am. Am înnebunit eu ?
M-am ţăcănit ?
Hai s-o facem acum, iubito.
Doamne, taci din gură că sunt de acord.
- Da ? - Sunteţi amândoi ţăcăniţi !
Hai să mergem.
- Va fi dificil. - De ce ?
Nu pot să ucid pe nimeni că te sperii.
Nu, sunt în regulă.
- Bine, nu fă asta. - Ce anume ?
- Ca mai târziu să zici... - Nu fac nimic.
- Ai încredere în mine ? - Da.
Eşti sexy şi frumoasă.
- Ia-mă de mână. - Bine.
Mişto lovitură !
Da ! Drăguţ.
Eşti bine ?
Cum ai făcut asta ?
Unii irosesc timpul bătându-se.
Eu trec direct la victorie. Mai bine am ieşi de aici.
Doamne.
Băga-mi-aş.
Fir-ar să fie !
Aia e o puşcă ? Cu ce m-ai lovit ?
- Eşti bine ? - Da.
- Arată rău ? - Eşti chipeş.
Mersi. Cum îţi stă părul ?
Băi !
Doamne ce doare !
A fost minunat. Nu m-am aşteptat.
Aproape m-ai făcut.
- Cum te cheamă ? - Steve.
S-au întâmplat multe lucruri, Steve...
Martha, încercând să nu omor pe nimeni. Am luat-o razna o secundă.
De ce n-ai înşfăcat-o ? De ce n-ai luat-o ostatică ?
N-am crezut că asta-i marfă.
N-a crezut că-i marfă. I-auzi la el.
Eşti talentat. De ce ţi-au dat căcatul ăla de puşcă ?
Nu ştiu.
Iubitule, ar trebui să mergem.
Mersi că nu m-ai luat ostatică.
Iubitule !
- Cine mă-sa sunt ăştia ? - Par super ofticaţi.
- Da. - Unde naiba e Johnny ?
- O să ucid unul din ei. - E în regulă.
- E ultimul, promit. - Nu, nu-mi pasă.
Aşa zici acum, dar mai târziu...
- Nu, nu-mi pasă ! - Bine.
Nenorocitu' dracu' !
Bine, băieţi.
Aţi văzut că pot să vă ucid de aici.
Era amicul tău ? Uită-te la el. Eu zic că s-a încheiat jocul.
Imaginează-ţi Crăciunul cu părinţii lui. Poate are copii.
- Dacă are pisică ? - Poate are o pisică.
Cine va da de mâncare pisicii lui ? Sau pisicilor voastre ?
Ştiu că vă plăteşte, dar merită ? Toţi ştiţi cum se va termina asta.
Nu-i nicio ruşine.
Bun ?
Careva ?
Băi, unde naiba te duci ?
- Te-am plătit pentru azi ! - Dă-o-n mă-sa !
Bine. Altcineva ?
Dă-te mă în mă-ta !
Asta n-a prea fost drăguţ.
Avem nişte chipsuri aici şi ulcioare de limonadă.
Hai să discutăm o clipă.
- Ce faci ? - Împinge-mă un pic.
Va fi în regulă.
Gata ?
Unu, doi, trei.
Cum vă simţiţi, băieţi ?
Eu m-am distrat. Nimeni n-a fost rănit.
Doar un pic. Mai bine chemaţi ambulanţa.
Hei, tu, vrei să chemi ambulanţa ?
Nu trage...
A fost o mare greşeală.
Poftim.
- Ne-am întâlnit ? - Într-un fel.
New Jersey, aşa-i ?
Clanul Pocono, Pinochio, sau ceva de genul ?
Da. Clanul Pirello.
- Pirrello ! Da. - Aşa e. Da.
- Vinnie, aşa-i ? - E Von, dar nu...
Da. Tu erai tipul ce s-a ascuns sub masă.
A fost înfricoşător. Era prima mea luptă.
- Ţi-am zis să nu te bagi în belele. - Să nu mă bag în belele.
Nu pare că ai stat departe de ele.
Nu eu te-am angajat, ci fratele meu, Richie. Pe el îl vrei.
Sincer nu-mi pasă.
Bine, suficient. Daţi-vă de lângă el.
Steve, tu eşti ?
Bravo ţie, amice. Iar m-ai prins.
Martha !
Nas de clovn. Ce truc drăguţ.
Odată îmi voi pune papion.
Apoi m-am decis să fiu tipul ce ţi-a ucis toţi prietenii.
Nu înţeleg de ce-i luăm iubita. Să-l împuşcăm pe nenorocit.
Steve, fă ce ţi se spune.
Bine ?
Johnny, hai să mergem !
Stai o clipă, Vinnie.
Dacă o vrei, vii după ea. Intersecţia Fremont cu Oleda.
Proastă alegere.
- Hei, şi noi ce facem ? - Ai dracu' vagabonzi.
Aşa se întâmplă când iei criminali de pe Craigslist.
Stai aşa. Proastă mişcare.
Proastă mişcare.
Eşti treaz.
Te distrezi făcându-te de râs, Francis ?
Nu-mi spune aşa.
Ce s-a întâmplat cu tine ?
Pe vremuri erai ca Moartea.
Îmi amintesc că era un...
Un tip, cred că era din yakuza.
Şi s-a pişat pe el
doar că auzise că vii.
Ce ?
Nasul de clovn e de prost gust. E vreo glumă ? Că eu n-o pricep.
Cioc cioc.
- Cine-i acolo ? - Gluma pe care n-o înţelegi tu.
Ai priceput ?
Ce haios eşti, Francis.
Acum a sosit vremea să mergi acasă.
Ar trebui să zâmbeşti mai des.
Ai fi mai popular.
Ce zâmbet drăguţ. Vezi că poţi ?
Poliţia ! Mâinile la vedere ! Stai jos !
- Ce ţi-a luat atât de mult ? - Am aşteptat ajutoare.
- N-a venit nimeni până acum. - Calmează-te, e arestat.
De ce vorbeşti aşa ?
De ce sunt numai probleme ?
Băga-mi-aş.
- E un plan foarte simplu. - Bine.
Fata e exact unde dorim, în biroul lui Richard.
Am pus momeala. Acum să aşteptăm să vină maniacul
şi să-i ucidă pe toţi ce-i stau în cale.
Noi găsim o scuză, oricare, să ne cărăbănim de aici.
Şi apoi hocus-pocus, Richard dispare şi eu sunt rege.
- Ce n-ai înţeles ? - Nu ştiu. Totul ?
Richard te aşteaptă.
- Mersi, cretinule. - Pace şi ţie.
Nu. Doar el.
Vrei să zici că l-ai împuşcat pe tipul ăsta în faţă
şi a supravieţuit ?
Oamenii tăi mi-au dat o puşcă de pe vremea bunicilor.
- Serios ? - Cu tot respectul, dle,
n-am înţeles ce s-a întâmplat.
Dă-mi naibii banii şi am tăiat-o.
Îmi cer scuze. Cum ziceai că te cheamă ?
- Steve. - Steve.
Steve, cu ce vrei să fie pizza ?
- Cu brânză. - Da ?
Da ? Brânză ?
Nu vrei o porţie dublă de brânză ?
Încă funcţionează. Ce telefon bun.
Acum... tu.
Nu, ascultă. Uite ce-am să fac eu cu Johnny.
Mergem afară şi răspândim zvonul.
Că oferim o recompensă de 100.000.
- 100.000$? Ăsta-i planul tău ? - Ăsta-i planul meu.
Ce idee cretină.
Bruce, tu cu ce naiba te ocupi pe aici ?
Dacă nu ştim unde e tipul ăsta,
nimeni nu-şi permite să părăsească casa asta.
Sincer, cred că mai bine i-am da drumul.
Să-i dăm drumul ?
Serios ? Asta e ideea ta ?
Habar nu ai ce faci.
N-ai curaj...
Al dracu' nemernic !
Lucrez din greu să-mi controlez mânia.
Dar au murit oameni.
Cadavrele se adună şi tata va observa.
Şi vina e a ta, râmă ce eşti.
Ţi-am acoperit curul ăla de drogat
de ani buni.
Şi acum am realizat...
Că am greşit.
Trebuia să mori odată cu clanul Pirrello.
- Dă-te-n mă-ta, Richie ! - Ia fata şi ieşi naibii din cameră.
Şi nu-mi pasă dacă-i zici mamei că te-am caftit.
Bruce.
Nu mai iese nimeni. N-o mai daţi în bară.
Dacă muistul ăla are curaj să vină aici,
dăm în el cu tot ce avem.
Bine, bine.
Am pierdut şirul deciziilor greşite acum mult timp.
Aveţi o armă M-16 militară cu ţintă laser,
şi voi îmi daţi puşca lui Elmer Fudd ?
Dă-o naibii de treabă.
La naiba, suntem terminaţi.
Stăm blocaţi aici până când vine psihopatul ăla.
- Mă ajuţi ? Că nu mă descurc. - Da, suntem terminaţi. Mare căcat.
Tu ai provocat asta, Von.
Tu ai împins mingea de căcat din vârful dealului.
Serios ?
Vrei te rog să închizi gura ?
Ai grijă ce-mi spui.
Sau ce ?
Hai să nu facem să devină plictisitor.
Ar trebui să fie ceva distractiv.
Sau mă iau toţi dracii.
Cine mă-ta te crezi ?
Sunt Johnny Moon.
Ce ?
- Bine. Vrei să te distrezi ? - Da.
Vrei să te distrezi ?
Ce zici, baby ? Nu te pot auzi.
Bine.
Uite cum faceţi voi.
"Of, nu ! Vine să ne omoare !"
"Sunt Johnny Moon ! Te iubesc, Von !"
"Şi eu te iubesc. Vrei să mergi în excursie ?"
"Oriunde cu tine, amice."
Îmi place târfa asta.
Deci...
De ce nu-mi spui ?
Cum e ?
Să ai un IQ peste 17 ?
Să ieşi cu un criminal în serie.
Trebuie să vă calmez o clipă.
Sinceră să fiu,
nu înţeleg planul vostru.
E cumva planul "cum să murim" ?
E un plan ca să muriţi ?
Un fel de pact elaborat să vă sinucideţi ?
Doare, nu ?
Eşti cretin ?
Sunteţi terminaţi.
Mai bine plecaţi înainte să ajungă el.
Pentru că o să vă omoare.
Şi dacă n-o face el, vă omor eu.
Mă omori tu pe mine ? Zău ?
Oamenii de succes îşi impun obiective realizabile.
Cum te simţi acum, târfă ?
Mă simt...
Mă simt motivată.
Nenorociţii... "Fă asta, Steve. Fă ailaltă, Steve."
"Hai, Steve, că te descurci. Ia puşca aia de căcat."
Hei, ce se întâmplă ?
Arată bine.
Câţi tipi sunt în interior ?
Von, Johnny, Bruce, Richie. Deci patru.
Plus şase alţi nenorociţi cu arme automate.
Îmi dai voie ?
Asta trebuie să-i agite un pic.
- Ce-ai păţiţi la faţă ? - M-a lovit Richie cu telefonul.
Pleacă de-aici.
Vorbesc serios. Nenorocitul mi-a dat cu telefonul în faţă.
Îmi dai şi mie jeleuri ?
- Îmi plac cele verzi. - Serveşte-te.
- Haios, că mie nu-mi plac cele verzi. - Serios ? Perfect.
Ştii ce zic ?
Ne vedem înăuntru ?
Pentru asta mă plătesc.
Baftă, amice.
Tipul ăsta e ţăcănit.
Von, mergi în biroul lui Richard
şi du-l jos la subsol.
Voi, sus.
- Nu te teme, Richie. - Totul e sub control.
Nenorocitule.
Ce s-a întâmplat ? Ţi s-a blocat ?
Sunt obişnuit cu arme de calibru mic.
Ia să mă uit şi eu.
- Mişto armă. - Mersi.
Gata. Îţi vrei arma înapoi ?
- O vrei înapoi ? - Te rog.
Psiho...
Nenorocitule !
- Unde-i Martha ? - Piciorul meu !
Dă-te-n mă-ta.
Bine, o găsesc şi singur.
Ce ?
Stai...
- Nu îl omori ? - Ce ?
- Să faci ce ştii mai bine ? - Ce ?
Chestia când ei te angajează şi tu îi ucizi
datorită unui scop moral greşit.
Nu. I-am promis prietenei. Nu mai fac de-astea.
- Ce ? - Da. Ai cunoscut vreodată o fată ?
Nu mai ai poftă de mâncare, te gândeşti numai la ea.
Amice, scuteşte-mă.
Te-am adus până aici ca să-l ucizi !
Ca să-mi zici că nu mai ucizi ? Ce mama dracului ?
Scuze, n-am vrut să te dezamăgesc.
Nu vreau să vă ucid. Am venit doar să-mi iau iubita.
- Ce mama naibii, Clevon ? - Tacă-ţi fleanca, Richie !
Să ştii că mă dezamăgeşti crunt !
Cred că aveţi nişte probleme de discutat.
Vă las s-o faceţi.
Richie, lasă-mă !
Dă-mi aia ! Hei ! De ce mă muşti ?
Băga-mi-aş.
Hei, ce se întâmplă ?
Splendid.
Bine. Ce faci ? Ăsta-i un fel de Tae Kwon Do ?
- E karate. - Nu-i cinstit. Eu nu ştiu karate.
Ai o nenorocită de armă în mână.
Bine, hai să-ţi zic ceva.
Dacă pun arma jos, promiţi că nu foloseşti karate ?
Bine.
Uite, pun arma jos. Suntem în regulă.
Băga-mi-aş ! Astea-s karate !
Da, cu siguranţă sunt karate !
Stai mă aşa o clipă !
Aia e o grenadă.
Ce plănuieşti ? E o cameră mică.
- E nasol. - E foarte nasol.
De ce ai grenadă ?
Nu mai contează.
Nu vreau să mor.
Da.
Stai nemişcat o clipă.
Respiră. Acum mă faci şi pe mine nervos.
- Văd că tremuri un pic. - Ai mare grijă.
O vom face împreună. Gata ? Unu, doi, trei.
Poftim. Gata.
Am făcut-o. De ce nu iei loc ?
Hai, ia un loc. Calmează-te. Respiră.
Expiră pe nas, inspiră pe gură.
- Stai pe loc ! - Hei ! Steve !
Ia uită-te la tine.
E omul meu, Steve. Ce s-a întâmplat ?
N-am cum să ajung la armă. Eşti cu ţinta la inima mea.
Adică, cred că nu pot. Oare pot ?
Hei.
Şefii tăi sunt în camera alăturată încercând să se omoare între ei.
Mă urăşti ? Vrei să mă ucizi ? E important asta pentru tine ?
Pentru mine nu e important. Am venit doar să-mi iau iubita.
Uite ce am să fac. Voi lăsa pistolul jos.
Bine ?
Care-i mutarea, Steve ?
Ştii ce ? Îmi placi mai mult decât ticăloşii ăia.
Şi tu îmi placi.
- Îl ştii pe Bruce ? Bruce, Steve. - Da. Ne-am cunoscut în birou.
Bruce are o zi grea. Poate poţi să ai grijă de el.
Trebuie să plec. Ne vedem.
Hei !
- Hei, monstrule. - Bună, iubitule.
Scuze.
Ce neatent am fost.
Îmi cer scuze.
Ce ? Ce mai aştepţi ?
Doamne ce drăguţă eşti.
Îţi place să fiu legată.
Perversule.
- Aşa e. - Observ.
- Aşa e. Bine. - Vino aici. Haide.
E al meu acum.
- Îţi place ? - E al meu acum.
De ce mergem aşa de încet ?
- Mi-e teamă de tipul în maieu. - Johnny Moon ?
Da. Aşa-l cheamă ?
- Ştiu. E stupid. - Ridicol.
- Ştii că m-a scuipat pe faţă ? - Ce ?
Şi asta nu-i nimic. A râs de nasul meu.
- Of, nu. Mie îmi place cum arată nasul. - Da ?
Da, e ca şi când toţi s-ar simţi bine.
Da, într-o lume ideală...
Iubitule. Dumnezeule. Eşti bine ?
Încetează, Francis.
Pleacă !
Pleacă de aici ! Fugi !
Stai o clipă. Hai să discutăm.
Haide.
Cred că te place mult.
Şi eu sper, că altfel venind să mă salveze şi omorând toţi tipii ăia
transmite nişte mesaje serios amestecate.
Doamne, nu poţi să nu râzi acum ?
Am sânge până şi în cur şi mă doare faţa de la bătăile voastre.
Să ştii că eşti un nemernic.
E haios ca tu să stai jos şi au aici sus.
Îmi aminteşte de când eram mic. Era un puşti pe nume Eric.
- Va fi o poveste interesantă. - Nu, nu.
Puştiul ăsta se lua de mine în fiecare zi.
Îmi mânca mâncarea zilnic.
Şi mă gândeam că e mai mare decât mine.
E mai puternic decât mine.
Dar... îţi va plăcea asta. Avea ţestoasa asta.
Şi partea importantă e că iubea ţestoasă asta.
Şi m-am gândit că sunt mai mare decât o ţestoasă.
Sunt mai puternic decât o ţestoasă.
Ştii ce sunet face o ţestoasă când o zdrobeşti ?
Ţipă.
Înţelegi ce vreau să zic, da ?
Apare nasul de clovn, te vede sângerând, şi îl scoate din joc.
Paf. Johnny Moon câştigă. Gata.
Ştii,
adevărul e că, n-a fost vorba despre Eric.
Adevărul e că...
Îmi place să zdrobesc ţestoase.
Fir-ar !
Mori odată.
Ador ţestoasele, cretinule !
Johnny, Richie e mort !
- Tipul sunat e mort. Regret. - Ce ?
Alo ? Alo !
Super-bine.
Nu sunt supărat pe tine.
Sunt doar dezamăgit.
Te voi duce în deşert,
o să-ţi injectez ceva foarte special
şi vom reprograma căcatul tău de creier.
E prea târziu pentru asta.
Nu-i a bună.
Iubitule ? Eşti aici ?
Unde naiba e Johnny ?
Şi de ce ai telefonul lui ?
Mi-a zis să-ţi spun
că voia să meargă în Canada să-şi viziteze iubita.
S-au cunoscut online. Ea desenează bijuterii. Pare super-drăguţă.
- Tacă-ţi fleanca. Unde e ? - Bine.
Bine.
L-am omorât. I-am tras în cap cu o statuetă.
Tu urmezi.
Minţi.
Minţi !
Băga-mi-aş.
Târfă nenorocită !
Scuze. Te-a durut ?
Băga-mi-aş ! Mâna mea !
Ţi-am zis că asta se va întâmpla !
Ţi-am zis şi nu m-ai ascultat. Nimeni nu mă ascultă !
Dumnezeule !
Sunt un dinozaur T-Rex ! Sunt invincibilă !
Bravo. Minunat. Mersi pentru asta.
Da ?
Nu aşa mi-am imaginat ziua.
Serios ?
I-am promis Marthei că nu mai ucid pe nimeni.
Ce consolare.
Să-ţi spun ceva, Francis.
S-ar putea să nu fiu tipul bun,
dar şi tu eşti la fel.
Uită-te la tine.
Acum arăţi ca un psihopat.
Crezi că vei ieşi din viaţa asta şi te vei potoli ?
Nu vei fi niciodată un om normal.
Bun.
Hei !
Cine vrea să fie normal ?
Băi, zănaticule, întoarce-te !
Francis !
Mă laşi să te împuşc în spate ?
Ai devenit plicticos, Hopper.
- Hei, Steve ! - Eşti bine, amice ?
Da, acum sunt bine.
Ia te uită la tine.
Recompensa pentru Hopper e de 5 milioane de $.
Ce ? Nemernicul ăsta valorează 5 milioane de $?
Sunt bogat !
Hei, mai ai din alea verzi ?
Ţi-am păstrat câteva.
- Mersi. - Hei, dansatorule.
- Da ? - Mersi.
Da.
- Hei, prostănacule. - Bună, iubito.
- Eşti ud tot. - Sunt ud.
- Mi-ai lipsit. - Şi tu.
De unde ai luat astea ?
- Mi le-a dat Steve. - Steve ?
- Bună, Steve. - Îl cunoşti pe Steve ?
- Iubito, ai pupilele super-dilatate. - Pe bune ?
Ai fost împuşcată în faţă ?
Da, am fost împuşcată în faţă.
- Da ? - Da.
Cine-a făcut asta ? O să-l împuşc.
Nu, l-am împuşcat eu.
L-am împuşcat şi pe el şi pe celălalt.
I-am împuşcat drept în faţă.
- Ai împuşcat doi ? - Am împuşcat doi !
Eşti o ucigaşă de primă mână, Martha.
Ai făcut curăţenie. I-ai ucis pe toţi ăia răii.
- Da ? - Da.
Ştii că eu fac lucrurile să se întâmple.
- Siguranţă. - Da, siguranţă.
Al naibii dinozaur T-Rex.
- Ascultă, trebuie să mergem la spital. - Bine.
- Bine. Hai să mergem. - Ai dreptate.
Steve, ne duci şi pe noi cu maşina ?
DUPĂ DOUĂ LUNI Lai Chau, Nordul Vietnamului
- Unde vrei să mergi mai întâi ? - Nu mă pune să aleg ca nu mă pricep.
- Sunt indecisă, e ca o tortură. - Bine.
- Am eu un plan. - Da ?
Jalapeńo, mergem în Tailanda pentru allosaurus.
Lămâie, mergem în Brazilia pentru pterodactili.
Pe oricare ai alege, e ce ţi-ai dorit cu adevărat.
Ţintele în cătare.
Îi capturăm imediat ce părăsesc piaţa.
Am înţeles. Echipa alfa pe poziţie.
- Jalapeńo ! - Sunt foarte fericită.
- Mi-am dorit să fie jalapeńo. - Tailanda ?
- Da ! - Atunci Tailanda este.
- Nu are unde să meargă. - Echipa Echo, pregătiţi pentru reţinere.
Ţinta are ceva în mână.
- Staţi aşa. - Ar putea fi o armă.
- Ce face ? - Echipa Echo, ce vezi ?
- Ce face ? - Am pierdut-o pe femeie din raza vizuală.
Ne-a descoperit. Băga-mi-aş !
Unde-i fata ? Cine a văzut-o ?
Băga-mi-aş.
La ce te uiţi ?
UN IUBIT... MORTAL
Traducerea şi adaptarea: Snake_Eyes
Sprijină-ne pentru a deveni membru VIP şi a elimina toate anunţurile www.OpenSubtitles.org