Attile! Unde eşti, băiete? Ai prins iepurele?
Da? Pun pariu că da. Vânătorul meu puternic.
Eşti un ucigaş vicios. Asta-i câinele meu.
Bestia mea.
Hai. Dă-mi un sărut.
Stai puţin. Stai naibii puţin.
Attila! Şi îţi mai spui câine de pază?
Nu schimba subiectul.
Hei, George. Născut din sărăcie.
Ai să stai mult acolo, sau vii să mă ajuţi la cutiie astea?
Ce mi-ai adus acuma?
Am prins o afacere cu panouri solare şi baterii.
Ţi-am spus că nu mai fac îmbunătăţiri la casă.
Într-o bună zi am să vând locul ăsta.
Da, bine.
Dar văd că oricum ţi-ai aranjat grădină.
Da, şi nenorocitul ăla de iepure încă mai intra acolo.
Ţi-am mai spus. Intră pe sub plasa, George.
- Ba nu. - Ba chiar aşa.
Uite, am pus plasa la un picior jumate sub pământ.
E un mister, George.
Oricum, echipamentul ăsta solar...
o să-ţi economisească bani, şi e şi gratis.
Aşa că, la mulţi ani.
Mulţumesc, Nate.
Cine o să le asambleze?
În nici un caz eu.
Are şi un manual în 3 limbi.
- Las-o baltă. - Dacă ar fi o maşină, aş repara-o.
E în grădină, poate că o pot creşte, dar...
E o experienţă nouă pentru mine.
Hei, tu, vii cu cineva deseară?
Nu. Tu?
Mă gândeam să invit pe cineva.
Când? Azi?
Nu dai prea multă importanţă, nu?
Cel puţin ai întrebat pe cineva?
Întotdeauna pe Diana Ross, dar nu mi-a spus da niciodată.
- Ne mai vedem. - Pe mai târziu.
Hei George. George! Am uitat să-ţi spun, omule.
Stai. Stai puţin.
A sunat doctorul.
Banes, mă laşi pe mine să mă descurc?
La 10... La 10. La 10.
Vrea să te uiţi que vayas a şu ventana la ora 10.
- Vrea să te uiţi la fereastra lui. - O, omule!
Ce faci, Lace? Arăţi minunat.
Da. Cum merge vânzarea scaunelor?
Mai am doar unul. Mai am nevoie de încă 4.
Merge ceva mai bine decât mă aşteptam.
Da, ştii, oamenii stau jos o grămadă pe aici.
Da.
- Uite, le pot lua. - Nu, lasa. Mulţumesc.
Ei bine...
Te ajut.
Hei, Lace... Este o... Este o petrecere deseară la barul "Trofeul elanului"
De ce i-au spus aşa? Pe aici nu-i nici un elan.
Nu ştiu. Aşa i-au spus dintotdeauna.
De ce? Au vreu trofeu amărât de elan în spatele barului?
Nu prea cred.
În orice caz, este ziua mea azi şi...
va fi o petrecere deseară acolo.
- Chiar am spus asta? - Mda.
George!
- O! Trebuie să mă uit acolo la ora 10. - De ce?
E biroul doctorului Brunder. Te-ai întâlnit cu el?
- Nu. Ce vrea? - Nu ştiu.
Aşa că, uh, crezi că, crezi, ai putea veni deseară la petrecere?
Nu, nu-mi place să-mi las copii singuri noaptea.
- Ştiu o baby-sitter. Nevasta lui Tito. - Chiar stau departe de aici.
- Ştii, e chiar... - Îl ştii pe Tito. Tito! Tito!
Hei George.
Hei, e drăguţ.
O, Doamne.
- Deci, asta e doctorul? - Da, asta-i doctorul.
Doctor tâmpit.
- Vrei să vii deseară? - Nu, nu deseară.
Din cauza mea?
Nu.
Atunci am să mai întreb.
Omule, mi-ar place să-mi pun mâinile pe carburatorul tău.
Pun pariu că da.
- El spune, "Ţi-a supt-o". - Da, înapoi la muncă, băieţi.
Ooh, ooh.
- Hei, Nate, Nate! - Mă scandalizezi.
E un adevărat scandal, tu şi Diana Ross.
- Am spus ziariştilor. - O, omule!
- Mda. - Va fi aşa fericită la ferma mea.
- Fără stress. - O, e adevărat.
- Fără media, fără ziarişti. Doar... - doar raiul.- Nimic.
Hei, nu trebuie să cumperi băuturi deseară.
Da.
- Jimmy! - Da!
George nu cumpără băuturi deseară. E ziua lui.
- Hei. Pentru tine. - Hei, doctore. Ai reuşit.
- Hei, doctore. - Ce face toată lumea?
- Hei, shhh! Shhh! - Încă mai respiră?
Doctore, trebuie... să încerci prăjitura asta.
Hei, băieţi.
- A făcut-o nevasta lui Tito. E macho bueno. - Ca de obicei.
Hai, deschide-l George. Deschide-l.
- O, doctore. Mulţumesc. - Hei Jimmy!
- Pentru puţin. - Da.
Ai învăţat mutările George, dar n-ai jucat niciodată...
împotriva turbulentei şi confuziei, aşa că, asta-i.
Aş vrea să ne putem întoarce la tabla de şah. Poate aş câştiga.
Nu, nu, nu. Nu, nu. Ai potenţial, George.
Întotdeauna am spus,"George Malley are ceva extra de oferit lumii".
Am spus asta, uh, în ziua când te-am circumcis.
- Spune asta la toate zilele de naştere. - A fost o glumă proastă, ştiu.
Ştii, mi-ai irosit toate şansele să am o zi romantică...
cu cascadoria aia obscenă de la fereastră.
A fost o izbucnire violentă. A fost dizgraţios.
A fost un act criminal.
Era o fată frumoasă lângă mine.
A fost aşa deranjant.
Vorbeşti de femeia cu scaunele?
Da.
Omule, nu sunt aşa confortabile.
Eu cred că sunt perfecte. Trebuie să înveţi să stai în ele.
A, ia uite. E prezentă toată lumea.
- Bine. - Jimmy. Jimmy.
În Răi nu există loc pentru fumat
A, nu începe, doctore. Nu începe.
- George. George. - Dă-i afară.
- Hei, amice. - George.
Te iubim, omule.
- Sunteţi gata? - Mda.
Minunat. E minunat.
Tito, aşteaptă, aşteaptă. Tito!
Mulţumesc că ai venit, omule.
- La mulţi ani, puştiule. - Da, la mulţi ani.
Da, la mulţi ani.
37.
- A văzut toată lumea asta? - A.. a... a fost o lumină...
- Ce fel de lumină?- A.. a.. fost un zgomot. - A... a... a-ţi auzit?
- Nu. - Putem termina jocul, George?
Omule, a... a... a fost că, că o explozie şi ca un flash!
Ca un avion?
Nu. Mai mare decât asta. A fost mult mult mai departe.
O, vrei să spui, că o stea, George?
Omule, m-a lovit la picioare.
- Ai simţit? - Da, am simţit. Am fost...
Omul e ameţit.
- Te-am avertizat. - Nu sunt beat, Nate.
Îţi iau regina, George. Acum fii atent.
E şah-mat?
E şah-mat, nu?
Vrei să spui că te bate?
L-ai lăsat să câştige, doctore? De ziua lui?
Nu l-am lăsat deloc să câştige.
Eşti puţin enervat de asta?
Mai facem una?- Poţi să-ţi iei revanşa mâine, bine?
- Te simţi bine? - Mda.
- Poţi să conduci, George? - Da, sunt bine.
Hei, mulţumesc, tuturor.
- La mulţi ani, amice. - La mulţi ani, George.
A fost o petrecere pe cinste.
O, nu pot dormi.
Asta-i!
- Ce? - Mi-am închipuit.
Iisuse, George, de ce mă suni? E târziu.
Credeam că fermierii se trezesc când încă e întuneric, nu?
Asta dacă ai vaci. Eu nu am vaci, George.
Acuma, uite. E o singură explicaţie pentru iepurele ăla.
Ce?
Ştii, când am făcut gardul mai înalt şi mai adânc,
el era deja acolo.
Se ascundea. L-am prins înăuntru.
- Pot să fac doar un lucru. Să-l las afară. - Noapte bună, George.
Noapte bună.
- Uite-l pe Roger. - George, îmi poţi da azi Bronco-ul?
Nu am bani la mine, dar am nevoie de maşină.
Am nevoie să-mi instalezi nişte panouri solare pe acoperiş.
- Nu ştiu nimic despre panori. - Ştie Charlie Shipper,
şi are nevoie de o săpătură bună pe terenul lui.
Îl ajuţi la săpat, el te ajută cu panourile solare şi eu îţi repar maşina.
De acord?
Da, ne-am înţeles.
O să-l sun pe Charlie.
Bună. Am sunat ca să-mi repari frânele.
O, da. da. Vin imediat. Tito...
Hai.
Tito, el vorbeşte spaniola mai bine decât mine.
Da, mai bine şi decât mine.
Bine. Unde e proprietarul acestui vehicul?
- Eşti poliţist? - Mama noastră e în magazin.
- Mm-hmmm. Ai pus frâna de mână, sportivule? - Numele lui e Al.
- Şi al tău? - Glory.
- Eu sunt George. - Ridică capota, Al.
De ce?
Ştii cum să porneşti chestia asta?
Da
Ah! Serice-ul de urgenţă, madam.
Camionul tău nu poate respira şi ralanti-ul e prea mare.
Mmmm, îmi pare rău. Trebuie să plec.
Unde? Nu părăseşti oraşul, nu-i aşa?
Nu, doar la San Francisco, pentru o zi.
O, am locuit şi eu acolo. Întreabă-mă de direcţiile spre care mergi.
Şi, doar aşa, întreabă-mă orice.
Ai putea să-mi ceri să vin şi eu.
Ţi-aş arăta semnele, hazardul. Ce zici?
Cred că ralantiul e prea mare.
San Franciso? Dar te-ai născut aici, nu?
- De unde ştii că m-am născut aici? - Pur şi simplu, în magazin. Cineva a spus:
"Îl ştiu de o viaţă pe George Malley,
Şi dacă spune că a văzut un OZN, atunci chiar a văzut unul."
N-am spus asta.
- Ai văzut unul? - Dar n-am spus ce am văzut.
Cum arată?
Ar fi putut fi unul.
Asta-i matematică, doctore.
Stai, aşteaptă! Aşteaptă George!
Ce naiba se întâmplă aici? Ce?
Uite, chiar nu ştiu, doctore. Chiar nu ştiu.
Într-un târziu, am început să văd lucrurile aşa de clar, ştii?
Şi, am înţeles pe loc.
Mă concentrez. Şi cărţile Nu mă pot opri.
Citesc câte 2,3 pe zi. Închipuie-ţi asta.
Şi, şi, nu mă pot opri, nici nu pot dormi de când...
Trebuie să plec. Înapoi la muncă.
De când cu acel semn.
- Roger, a fost o lumină nenorocită. - Şi o explozie.
Acum, ai auzit-o?
Nu. Alticneva? Acum 9 zile, acolo, afară?
Era pe la 12:00, George?
George, vino la un control psihiatric.
George? 2 sau 3 cărţi pe zi?
- Cel puţin. - Despre ce?
Orice. Toate lucrurile despre care am vrut să ştiu şi să învăţ.
Cum ar fi ce?
Tu să-mi spui, Rog.
Adică, despre ce ai vrut să ştii şi să înveţi? Hmm?
Gândeşte-te la asta.
CO, aici W-B-6-Q-L-F.
O caut pe Diana Ross, dar accept orice voce în limba engleză.
Tu eşti, Diana?
- Hei, George. - Uite, Nate.
Nu-i aşa că nu te-ai aşezat până când n-ai avut un scaun din ăsta făcut manual?
Acum ţi-am adus şi o pereche, ca să ai unde să-ţi pui şi picioarele.
Sau, poate vrei să stea un prieten, dacă te decizi să inviţi într-o zi unul.
Ce zici?
- Nu cred că o să meargă, George. - Oh, ce ştii tu?
Vorbesc de nevoia unei atingeri feminine. Este o urgenţă.
Hei, Nate. Am lucrat la sistemul solar pe care mi l-ai dat.
Şi pot să-ţi spun că tot câmpul fotovoltaic e o jucărie.
Adică, ideea că plantele înmagazinează...
şi folosesc energia solară, e de când s-a născut lumea.
Adică, fotosinteză este, este un model pentru noi,
şi noi nu ştim decât o fărâmă din ceea ce putem face cu celulele siliconice.
Îţi spun eu. Ce?
Ce?
Vorbeşti aşa de repede, George şi ştii atât de multe.
Îmi pare rău. Nu te pot ajuta, Nate.
E OK.
Ce-i asta?
Doar un computer ce vorbeşte cu un alt computer.
Shhh. Lasă-l lasă-l, lasă-l.
Hai, termină. Codul Morse e prea rapid ca să-l înţelegi.
Nu, nu, nu. Este... pot auzi.
- Rahaturi. - Nu, îţi spun eu. E un şablon ce se repetă.
Repetă un mesaj.
Cine ar trimite un mesaj codat în codul Morse?
O, ia uite. Acum parcă aş avea 2 baze aeriene diferite.
Mai bine am lăsa asta aşa cum este, George.
Mm, nu, nu. Asta este diferit Ascultă, ascultă.
Asta e mai dens, dar totuşi se repetă. Ascultă.
- Serios, cred că... - O, trebuie să înregistrez asta.
- Cred că nu trebuie să ne băgăm. - Hei, unde-i...
- Nu, nu, nu. - Ce faci?
Vreau să îl iau acasă ca să-l descifrez şi să putem răspunde.
- De ce? - Pentru că îmi dă ceva de făcut, Nate.
Nu ştiu dacă e bine sau nu, dar...
Trebuie să-mi omor 12 ore de noapte şi...
Când mă satur de citit, fac puzzle-uri, dar sunt prea simple.
Prea simple?
Şi când toţi pe care-i ştiu dorm, şi eu sunt treaz toată noaptea.
Este ceva ce pot face?
Hei! Nu vrei să ieşim şi să boxăm puţin?
Ţi-aş putea sparge buza din nou. Te-ai simţi mult mai bine.
Nu!
Dacă vei trimite un mesaj, îl vor primi?
Da, sigur.
Treimite asta. Trimite-le...
OK, bine.
"O să fim atenţi" - Da, O să fim atenţi. Cum sună?
O, Dumnezeule. E beton.
Nu-i nimic Attila. E doar electricitate statică.
Asta-i.
Uite, aici.
OK. Bine. OK.
O, Doamne.
O, Doamne! Omule!
Încearcă cineva să-mi spună ceva?
Ce?
- Ai făcut pipi în borcănel? - Mda.
- Încă ai probleme cu somnul? - Mda. Ai vreo idee?
De când te simţi aşa?
Ştii de când mă simt aşa.
Toată lumea ştie. De peste o lună, de la ziua mea.
Ai observat altceva, său...
- Mda. - Ce?
- Ia uite la stiloul tău. - Ce vrei să spui?
- Telekinezie. - Mda.
E în ordine?
Fă din nou. Fă din nou.
Ştii, eu mă consider un om normal. Un om de ştiinţă.
Ştii, deschis la orice. Dar, uh, mă simt ca un copil, George.
- Sunt speriat. - Şi eu.
Orice motiv ar fi, îţi promit că o să-l găsim. Bine?
Hai, mai fă odată aşa.
E un monstru, George.
Da, da. Frankenstein-ul ăsta bătrân înghite la 90 de mile un galon de metan
făcut din gunoiul meu şi bălegarul de la porcii lui Nate.
- Marca specială. - Sigur miroase aşa.
Uite, Georgie.
- Bună, Lace. - Hei. Astea sunt puţin altfel.
- Am folosit corzi mai lungi. - Da, arată minunat.
George, astea sit ale tale?
Da, da. Am lucrat la nişte
fertilizator organic special.
- Dă-i înainte. Gustă. - Mmm.
Nu, nu. Muşcă ca dintr-un măr.
Ai puţin pe faţă. Îmi pare rău.
Poate că le-ar place copiilor?
- Minunat. Mulţumesc. - Nu, nu, nu. Aşteaptă.
Stai să-ţi aleg câteva.
Dacă le plac copiilor,
poate ai putea face ceva.
Poţi să faci un sos sau o supă.
George, credeam că eşti mai deştept.
Hei, ce are?
Da, în afară de scaunele neconfortabile.
Inima mea, amigos. Inima mea.
Hei, George! Unde mergi?
Mergeţi acasă?
Vreţi o plimbare?
- OK. - Glory!
- Ce-i? - Hai Glory.
- Vii odată? - Bine.
- Al! - OK.
Grăbeşte-te!
- Astea sunt pentru mama? - Mda.
Credeam că florile sunt pentru întâlniri.
- Nu vorbi cu subînţeles, Al. - Te-a invitat ea?
Hei, stai un minut!
Albastru. Nu am albastru.
Minunat.
- Ştiţi cum se numesc florile astea? - Nu.
Delphinium Belladonna.
Aia e din familia Ranunculaceae.
N-am ştiu dintotdeauna numele florilor,
dar se pare că, de curând, le pot numi pe toate pe care le văd.
- Mmm. - Mda. Că asta care e Lamonium Sabbatom.
Şi asta e, uh...
Oricum, nu le face mai frumoase.
Nu arată ca un coşuleţ?
Mda. Am improvizat.
E o idee bună.
E mult mai bine.
Mda.
- Mulţumesc. - Pentru puţin.
Mama e prin spate!
Lace?
- Bună. - Bună.
Nu ai luat prea multe roşii,
şi sunt foarte mândru de ele.
Uite, poftim. Şi...
Ţi-am adus astea.
Astea sunt toate felurile de florile sălbatice de la casa mea spre casa ta.
M-au ajutat copii tăi.
- Mulţumesc. - Da.
- La ce lucrezi? - La nimic.
Nimic.
Dar, chiar e minunat. Uite la asta.
- Frumos. - Vrei să ne plimbăm?
Sigur.
Shhh.
Trebuie să-ţi spun că ai nişte copii minunaţi.
Da, sunt minunaţi, dar încă nu o ştii, George,
pentru că nu-i cunoşti, şi nu mă cunoşti nici pe mine.
- Mă strădui să te cunosc. - Ştiu.
Vreau să-mi păstrez viaţă foarte simplă.
Chiar şi previzibilă. De asta m-am mutat aici.
Nu-mi plac surprizele, şi nici complicaţiile.
Ce ţi s-a întâmplat, Lace?
- Ah, îmi pare rău. - Nu-i treaba mea.
- Nu. nu. Nu-i nimic. - Sunt un prost.
- Îmi pare rău. - Să te întreb ceva, George.
Când un bărbat vine cu un coş plin cu roşii, la ce se aşteaptă?
- Cina? - Nu, nu. Doar spera.
Trifoi?
N-ai purpuriu deloc în florile pe care ţi le-am adus, ştii?
Whoa. Ai simţit asta?
Ce să simt?
Whoa.
Vino aici. Vino aici. Asta este.
OK.
- Simte asta. Chiar aici. - Ce să simt?
O, Doamne. Cred că ştiu ce-i asta.
- Ce? - Pot folosi telefonul tău?
Mda.
Ok, bine.
La est de Harmon. Ştii despre care vorbesc?
Nu, am telefonat ca să vă spun...
că am depistat ceva activitate.
Nu, n-am folosit nici un instrument.
Nu, n-am nici o pregătire şi nici n-am studiat undeva, dar încerc să vă spun...
Îmi închideţi telefonul? Asta vreţi să faceţi? Încercaţi să închideţi?
Uite, încerc să-ţi spun că am simţit o compresie a undelor, bine?
ULF. Unde ultrascurte. Şi, aveau...
puteau provoca greaţă şi ameţeală. Am dreptate?
OK, bine, aşa am simţit!
Şi, ce încerc să vă spun este că cred că este...
Se va produce un cutremur.
Ascultă, Al.
Glory, adu şi vasele chinezeşti.
E bine, Lace.
- Cred că eşti o bucătăreasă bună. - Nu, nu sunt.
Fac bine doar 2 lucruri. Friptura de porc şi de curcan.
Asta de care este?
Sunt doar...
Uite!
- Al. - Hmmm.
- A, tu! - Glumeam.
Te rog.
M-ai speriat.
Nu a fost drăguţ.
Mulţumesc.
- Bine. Acum pot spune? - Despre ce e vorba?
- Ai copii minunaţi. - O, mulţumesc.
- Şi, mulţumesc pentru cină. - Pentru puţin.
- Şi noapte bună. - Noapte bună.
Noapte bună.
- Shhh. Vine. - Spune-i!
- Nu, spune-i tu. - Shhh.
- Hai.
- E drăguţ. - Mda, e drăguţ, nu?
Da, dar crede că a văzut un OZN şi crede că poate prezice cutremurele.
Ar putea fi un semnal de alarmă.
Dar nu a spus niciodată că a fost sigur că era un OZN.
Mda.
O, lisuse! La uşă!
Să mergem la camion. Urcaţi în camion.
- S-a terminat mama. - Ştiu. Să mergem. Acum.
Ai simţit, nu-i aşa?
Te-ai speriat?
Realizezi toate posibilităţile?
Ştii ce înseamnă asta?
Ai simţi, nu-i aşa?
- Ai simţit! - Ce se întâmplă, George?
- Nu e minunat? - Spune-mi ce se întâmplă.
Nu ştiu. Nu ştiu.
Vreau doar simplul adevăr, George.
Asta e adevărul. Ce se întâmplă cu mine este purul adevăr.
O, nu.
Lace.
Îmi plac scaunele alea, Lace. Chiar îmi plac. N-am vrut...
Tu le-ai făcut. E bine?
Am vrut să te văd, bine? Adică...
Să le aduci înapoi la magazin, mâine. Am să-ţi dau banii înapoi.
Nu vreau banii înapoi, Lace.
Ţi-am cerut doar un lucru, George.
Adevărul. Şi nu te-ai descurcat.
- George, încă n-ai sunat-o? - Vrei să termini asta?
E a doua. Gladiola. Ţine minte.
De unde ştii că mai e supărată pe tine?
Ştiu. Nu-i nimic.
- Scrie-i un bilet. - Nu, nu. Am găsit asta.
Matricea clasică de 5 rânduri. Uite.
Flori. Ar trebui să-i trimiţi flori sau bomboane.
Mda. Gălbenele, gladiole, trandafiri etcetera.
Şi am fost la bibliotecă...
şi am căutat schiţa silozului rachetelor, la Baza Aeriană Amsterson,
şi mi-am făcut propria ascunzătoare.
Şi uite. Poftim.
- Mda. - Vezi, aia e baza lor.
Vezi? Toate sunt lucruri vechi.
Şi e scoasă din uz.
- George...? - Da?
De ce nu-mi spui pur şi simplu ce vrei să trimit?
Bine. Trimite asta. De ce nu trimiţi asta?
"Ai grijă la grădina. Vine îngheţul. Noroc la Mozop."
Vrei să ştii ce e Mozop?
E OK. E jocul tău, George.
Da, da, da. Te-ai aşezat în scaunul ăsta?
- E drăguţ. - Da, da.
Ar trebui să-i dai chiar acum un telefon.
Nu. Să se liniştească.
Cred că o să-i trebuiască cam un an.
Ridică receptorul şi sună, George.
Uite cine vorbeşte.
Fan clubul Diana Ross? Ai spus 10 cuvinte unor femei anul ăsta?
- Îmi pare rău, Nate. - Transmisia s-a terminat, domnule.
Am trecut prin multe în ultima vreme.
Toţi trecem prin aşa ceva.
Ştiu, dar pentru mine a fost greu să mă descurc.
Să-ţi arăt ceva.
Presupui că te-au magnetizat?
Nu ştiu, amice. Aş vrea eu.
Ce avem aici?
Suntem bucuroşi să te vedem, doctore. Mai bine te-ai grăbi. Omul ăsta...
Unul din voi să se ducă la gunoi şi să-mi aducă toate containerele cu mâncare.
Altul să meargă în dormitoare şi să caute toate cutiile de conserve.
- Otrăvire cu mâncare. - Aşa cred.
Ce naiba tot spune? Cine vorbeşte spaniola?
E portugheză. Tocmai au venit săptămâna trecută.
Portugheză?
Încearcă să ne spună ceva despre Berto.
E cel mic. E un băieţel.
Bine, să-l caute unul din voi pe băiat.
Va mai spun odată, poate fi foarte serioasă treaba.
Bonnie, aşteaptă.
Du-te la telefon şi adu-l pe George Malley aici.
Spune-i ce se întâmplă, şi spune-i să caute un dicţionar englez-portughez.
Spune-i să caute cum se întreabă unde e băieţelul pierdut.
- Să fac ce? - George Malley?
Chiar aşa. George.
Hai. Fă-o. Du-te. Hai!
Nu răspunzi?
Nu atunci când lucrez.
Am fost fermier toată viaţa, dar cum cresc astea e minunat, George.
E deranjant.
Ştii, am vrut să folosesc fertilizatorul ăsta pe parcela ta 40 din sud.
Tocmai mi-ai pulverizat cizmele.
E cel mai rău sol din ţinut.
Nici buruienile nu cresc acolo.
Dar pun pariu că facem să crească porumb acolo.
Pui pariu? Dar nici nu ai bani să pariezi.
Nu-ţi aminteşti că ai cheltuit tot pe scaune?
George Malley?
- Mda, eu sunt George Malley. - Eu sunt John Ringold.
Am vorbit ieri la telefon.
- John Ringold? - Da.
- De la Berkeley? - Da.
Bine. Bună. Îmi pare bine că ai venit.
- Mă lasă câinele să cobor? - Oh, da, da.
Ei, are aşa o chestie pentru seismologi.
- Da, coboară. - Mulţumesc.
Prietenul meu, Nate Pope.
- Ce mai faci? - Bine.
Să-ţi aduc ceva răcoritor. Hai înăuntru.
- De la universitate, nu? - Da.
Suntem foarte interesaţi de...
modul în care poţi prezice cutremurele, dle Malley.
A, asta.
Am simţit undele subsonice, corect?
Desigur, stăteam pe zona de fractură, aşa că a fost mai uşor.
- Ce instrumentar ai folosit? - Doar eu.
Dacă crezi că asta e ceva, ar trebui să-l vezi cum muta lucrurile cu mintea.
Nate, lasă asta. Am simţit undele ultra joase,
şi mi-au provocat greaţă şi ameţeală.
Aşa am perceput toate astea.
Studiem predicţia cutremurelor de 10 ani.
Şi nu e nici o informaţie despre vreo persoană care să simtă această activitate.
Acum este.
Avem nişte echipament ULF în laboratoarele noastre.
Poţi veni pentru un experiment?
- Să vin la Berkeley? - Da.
Da.
Departamentul meu doreşte un interviu, să clarifice problema asta.
Aş fi foarte bucuros să vin la Berkeley.
Crezi... crezi că aş putea întâlni şi persoane din alte departament?
Am câteva experimente, să ţi le arăt. Vino cu mine.
Sunt interesante.
Bine. Să vedem.
Um... da. Aici, Bine, uite, um...
Am luat panouri solare şi am realizat germinarea seminţelor...
Care au dat asta, astea, plantele astea cresc.
Încerc să schimb câmpul electromagnetic, înţelegi?
- Umm, dle Malley? - Am luat lumina incandescentă...
- Dle Malley? - şi am transformat-o în lumina solară..
care a făcut să crească aceste plante.
- Dle Malley? - A, uite...
Am luat bălegar de porci şi l-am transformat în combustibil...
care face să meargă un automobil.
Sunt interesat doar de cutremure de pământ.
Trebuie să ştim dacă a fost ceva accidental, o coincidenţă.
Accidental?
George, de ce nu mişti ceva cu mintea?
Poate asta sau ceva de genul ăsta?
- Uite, dle Ringold... - Doctor.
Doctore Ringold... uite, eu...
am afară o grădină... pe care o folosesc ca laborator.
Şi am tot ce vezi aici, dar...
- Trebuie să vorbesc cu oameni că dta, bine? - Hei, George!
- George, eşti acasă? - Te rog, nu pleca!
- George, vino afară! - Te rog, numai nu pleca.
Hei, George!
George, doctorul spune că ai face bine să vii chiar acum!
Ce s-a întâmplat?
Hai, omule. E ceva urgent!
Trebuie să înveţi să vorbeşti portugheză până ajungem acolo.
Trebuie să încep.
Portugheză? Să înveţe portugheză?
De ce nu mergi şi tu, profesore?
George, doctorul e înăuntru. Zice că e vorba de otrăvirea alimentelor.
Hei, George.
Hei, doctore. George e aici.
O să fie bine, George, dar nepotul său lipseşte.
Dacă au mâncat acelaşi lucru, băiatul ar putea fi mult mai rău.
Ai adus cartea?
- Da, o am. - E bine.
Întreabă-l unde e băiatul.
E în livadă. Spune că e în livadă.
Bine.
Spune că au mâncat ceva rău, şi crede că băiatului îi este rău.
Tito a condus şi eu am citit cartea.
George Malley. Ai învăţat portugheză în 20 de minute?
Nu pe toată.
- Ce căutăm, un puşti? - Care e numele băiatului?
- E Alberto. Berto, Alberto, da. - Alberto? Alberto.
Să o întindem afară şi să pieptănăm toţi copacii. Toată lumea, hai.
- OK. - Căutaţi cu mare atenţie. - Alberto!
Strigaţi-l pe nume.
Alberto!
Berto!
- Unde eşti, băiete? - Alberto, unde eşti prietene? Venim.
Alberto!
Berto!
Nu, aici nu-i nimic!
George, ai văzut ceva?
Ce?
Nu-i în livadă.
E bolnav, doctore.
- E acolo. - Unde George? Unde?
- Chiar acolo. - Bine, să mergem.
Suntem cu tine. Suntem cu tine.
Ce se întâmplă?
Eşti bine, George?
Nu sunt eu. Este el.
Spune-mi unde este.
Nu ştiu. Nu ştiu.
Uite! E o scară acolo!
Hai.
A avut dreptate!
E aici sus!
Doctore! Mai bine ai veni mai repede.
Bună treabă, George.
- Deci, miercuri e bine? Să zicem la 2:00? - Sigur. E bine miercuri.
- Să trimit o maşină? - Nu, John, Vin cu a mea.
Şi o să fie şi cineva cu energia solară acolo.
Şi, altceva?
Da, autolocomotie. Hei, au cumva scoala de agricultură la Berkeley?
- Da. - Ceva despre fertilizatorul meu?
Am să mă ocup de asta.
Hei, George.
E mama băieţelului.
Cred că e singura care ştie engleza.
Păcat că n-a fost aici, mai devreme, nu?
Da. Dar cred că îşi caută ceva de muncă, omule.
Vreau să cunoşti un tip cu totul special.
El este... este omul care ţi-a găsit fiul.
Deosebit. El este George Malley.
- Ea e Ella. - Bună.
- Mulţumesc. - N-ai pentru ce.
Mulţumesc. Mulţumesc.
Te duc la spital, bine?
Mulţumesc, George.
- E timpul să mergem. - Ştii cumva ce fel de slujba cauta?
Hmmm, găteşte, parcă aşa spuneau. Menajera.
Ştii pe cineva care caută aşa ceva?
- Bine, Nate. - Mulţumesc, George.
Ţi-am găsit o menajeră. O femeie portugheză.
Şi ştie să gătească. Cred că e numai bună pentru tine.
Nu ştiu dacă aş putea mânca mâncare portugheză, George.
O să-ţi gătească orice vrei, Nat.
Şi o să încerce să dea un sens la ceea ce numeşti tu casa în care trăieşti.
- Vorbeşte engleza? - Putin, dar...
O să facem aşa. O să lucrăm puţin la portugheza ta.
- Eu? - Da! Ai vreo problemă?
Nu, nu. E doar... Nu ştiu cum o să meargă asta, George.
Bine, hai să încercăm. Ce vrei să spui?
Ce-ai zice de ceva de genul...
- Poţi veni de 2 ori pe săptămână? - Bine. Poţi veni de 2 ori pe săptămână?
Bine. Poţi veni de 2 ori pe săptămână?
Sună cam complicat, George.
Ba nu. Ai casetofonul tău şi... ai să înveţi fonetic.
Nici o problemă. Altceva?
Cât vrei pe zi?
Cât vrei pe... bine. Cât ceri pe zi?
- Asta mi-a plăcut. - Da? Da.. - A fost drăguţ. Bine. - Altceva?
Poţi începe de săptămâna viitoare?
- Perfect, logic, nu? Bine. - Da. da.
Poţi începe săptămâna viitoare?
Frumoasă limba, nu?
- Asta-i? - Mda. Lucrează la astea.
Ştii, George, s-ar putea să fiu foarte bun la portugheză.
Nu. O, nu contează. O să ne obişnuim.
Dacă îi laşi în pace, te lasa şi ei în pace.
E un aranjament bun.
- Ce citim? - Asta.
Ce-i asta? De unde ai luat asta?
- De la mine. - Nu-i o alegere bună înainte de culcare.
- Mai eşti supărată pe el? - Şi care e diferenţa?
E drăguţ şi se spune că...
a salvat viaţa băieţelului în livadă.
E nostim.
Şi noi suntem nostimi. Râdem tot timpul.
O să citim Black Beauty şi nu o să mai vorbim despre bărbaţi.
Avem alte griji. Destule.
Ce?
Nu mai suntem mici.
Ştiu că nu mai sunteţi mici, scumpo,
dar crezi că George Malley e sigur şi ţie ţi-e frică de coioţi.
Aveţi toţi strămoşii. Poftim. Vezi unde am rămas.
La spălat pe dinţi. Mă întorc imediat.
- N-ai de făcut o compunere? - Fă-o.
"Sunt peste tot..." O, Al. Chiar crezi asta?
Da. Au venit o mulţime de oameni în oraş care căutau OZN-uri...
de când George a văzut ce a văzut.
- Vorbele se împânzesc, mama. - Credeti ce vreţi.
Majoritatea cred. Să trecem de asta.
- Hei, credeam că suntem gata de culcare. - Nu.
- Încetaţi să vorbiţi despre el. - De ce îl urăşti?
- Pentru că îmi place de el. - Ce spuneam eu?
Ţi-am spus.
Dacă ar şedea lângă noi acum nu l-aţi privi şi să vă întrebaţi,
"Oare ce gândeşte"?
"Când va pleca"?
"O să plece"? Hmm?
Nu avem nevoie de aşa ceva.
E bine. Shhh.
Am auzit că i-a luat doar 20 de minute.
În 20 de minute, a citit naibii toată cartea, ştie portugheză.
- Ai fost acolo! Şi el la fel! - Apoi a plecat fugind prin livadă.
Shhh. Vine. Vine.
- Hei, George. - Salut.
- Bună. - Bună.
- George. Cum ai simţit cutremurul? - Ţi-au spus vocile?
- Vocile? Ei, pe naiba. - Ce altceva mai ştii George.
Ştiu că eşti certat cu Lisa, iarăşi.
- De unde ştii asta? - Pentru că, atunci când e cu tine,
se asigura că hainele tale se asortează.
Săracul Banes.
Ai primit mesaje, George?
Da, ştii, când mi-a adus Paulette poşta.
Dar azi a întârziat 2 ore.
Cred că trebuie să facem ceva în legătură cu asta.
O plângere, ceva.
Cutremur, cutremur. Putem...
Ştii, Jimmy, a fost...
Eram la Ash Creek şi am simţit nişte vibraţii. Asta-i tot.
De unde ai ştiut cum să-l găseşti pe băiat în livadă?
Nu ştiu, Bonnie. Vreau să spun, termină.
Ştii ce o să se întâmple?
Roger, fii serios!
Îmi pare rău, eu...
Cei de la biblioteca spun că citeşti 4 cărţi pe zi.
Da, asta a fost săptămâna trecută, şi...
A, mai bine plec.
Câte limbi vorbeşti acum?
Excusez-moi, Jimmy.
Dacă o să se întâmple ceva rău, ai să ne spui,
nu-i aşa?
Hei!
Uh-huh.
- Bine. Am să mă întorc. - Bine.
- Scuză-mă? - OK.
OK, mulţumesc.
- Bună, Lace. - Salut.
Îmi pare rău că te-am minţit cu scaunele.
Vroiam doar să vii la magazinul meu, şi să vorbeşti cu mine,
în loc să fugi mereu de mine.
Ce vrei, George?
Vreau să vii cu mine la Berkeley.
Am fost invitat să discut cu nişte oameni de ştiinţă...
despre cutremure şi despre experimentele mele.
Ştii tu, fertilizatorul, panourile solare şi...
- E chiar drăguţ. - Sunt încântat, dar...
Cred că şi eu sunt speriat.
- Sunt sigur că vreau să vii acolo cu mine. - Pentru ce?
Suport. Confident. Prieten.
Ai prieteni. Îi ştii pe toţi.
Ştii, de când cu chestia din livadă...
Oamenii sunt diferiţi acum. Ei... nu le place asta.
Chestia amuzantă este că, eşti probabil singura persoană...
care, care, care e supărată pe mine pentru un motiv bun.
Te străduieşti să realizezi ceva.
Da, mă strădui să realizez ceva cu tine, şi încerc să avem o întâlnire,
şi aş fi fericit să fii lângă mine când voi fi cu oamenii
de ştiinţă, iar profesorii îmi vor pune întrebări.
Ştii, am petrecut jumătate de şcoală în detenţie.
Când?
- Miecuri. - La ce oră?
- Plec pe la amiază. - Dacă vin, voi fi în faţa magazinului tău.
Dacă nu sunt acolo...
OK.
Mulţumesc, Lace.
O secundă.
O secundă. Vin acum.
Tu eşti dl Pope?
Eşti dl Pope?
Eu sunt Michaela.
M-Mich-Ella. Hmmm.
- Tu eşti Ella? - Da.
Wow. Îmi pare rău. Te rog.
Oh, poate ai nevoie...
Da, asta e locul.
- Pot să şi gătesc. Ai nevoie? - De gătit, da.
Bun. Bine. Cât plăteşti?
Aaa..
O, stai...
Vorbesc puţin portugheză.
Nu ştiu exact ce ai vrut să spui, dar a sunat minunat.
- Ummm... - Îmi pare rău.
OK. Mâine am să vin la 9:00. Bine?
Am să muncesc şi vorbim despre bani.
Nu, stai.
Asta-i tot ce ştiu.
Asta şi încă...
A fost corect?
Eşti simpatic.
- Pe mâine. - Mâine? - Mm-hmmm.
Atunci, pe mâine.
CQ. CQ?
Aici W-B-6-Q-L-F.
Diana, dacă mă poţi auzi,
ştiu că vei înţelege.
Tocmai am întâlnit...
un înger din Portugalia.
Aici. În casa mea.
Tu eşti George Malley?
Jack Hatch, FBI.
Nate Pope a trimis un mesaj codat la Baza Aeriană Masterson.
Nu, nu, nu. Nate... Nate Pope nu a trimis nici un mesaj codat bazei aeriene.
- Eu l-a trimis. - Cine ţi-a spus cifrul, dle Malley?
Nimeni. Am spart codul.
Cine te-a antrenat?
După cum spuneam, nimeni, eu...
O, doamne.
Mm-hmmm.
Ei bine?
Nu pot.
- Poţi, dle Malley. - E prea complex.
Îl eliberăm pe Nathan Pope.
Era şi timpul. Pot vorbi cu el?
Nu.
Încearcă asta.
A fost doar un joc, bine? Adică, o joacă.
Ai produs întreruperea unui antrenament secret, dle Malley.
Spargerea unui întreg sistem de cifrare.
Ai costat guvernul o groază de bani.
Imputati-mi-i.
Cred că e ce spune el, un accident.
E independent, joacă un fel de jocuri geniale.
Vreau să-l testaţi.
- Nu-l putem reţine. - Ba da, putem.
- S-a opus arestării. - Nu, nu s-a opus.
Ba da.
Testaţi-l.
Bine, voi începe întrebările,
şi voi cronometra răspunsurile.
Şi voi înregistra. Întrebări?
Care e prenumele tău?
Prenumele meu e Bob.
- Bună. - Bagă, Bob.
Bine.
Numeşte cât mai multe mamifere în 60 de secunde.
Fii gata. Începe.
Hmm. 60 de secunde. Şi cum vrei? În ordine alfabetică?
Furnicar, babuin, caribu,
delfin, eohippus, vulpe, gorila, hiena, ibex, şacal,
cangur, leu, marmota, newfoundland, leopard, pândă,
şoarece, sloth, tigru, unicorn, varmint, balena, iak, zebra.
Varmint-ul e o ramură. Deci e Newfoundland. O specie de câine.
Unicornul e un animal mitic. Eohippus e preistoric.
Dar nu ai specificat, nu-i aşa, Bob?
Bine,
am să încerc să fiu explicit.
- Eşti gata pentru următoarea? - Bagă!
Răspunde cât poţi de repede. Cât de bătrână e o persoană născută în 1928?
Bărbat sau femeie?
- De ce? - Specifică, Bob.
OK, încă o dată.
Ce vârstă are un bărbat născut în 1928?
E încă în viaţă?
Dacă un bărbat e născut în 1928,
şi trăieşte, ce vârstă are?
Ce lună?
Dacă un bărbat s-a născut în 3 octombrie 1928,
şi mai trăieşte, ce vârstă are?
- La ce oră? - 10.
- P.M. - Unde?
- Oriunde! - Să fim mai precişi, Bob.
Adică, dacă tipul mai trăieşte,
e născut în California, pe 3 octombrie, 1928, la ora 10 p.m.,
are 67 de ani, 9 luni, 22 de zile,
14 ore şi... şi 12 minute.
Dacă s-a născut la New York, e mai bătrân cu 3 ore, nu-i aşa?
Cum ai făcut asta?
Cum... cum ai mişcat creionul?
E un truc?
Nu. I-am cerut să se mişte.
Adică, aş putea spune că am vrut, dar asta ar fi mai mult o comandă.
E mai mult o colaborare, un parteneriat.
- Parteneriat? - Mm-hmm.
- Cu un creion? - Şi de ce nu?
Toţi suntem făcuţi din acelaşi materiale, nu?
- Lemn? - Energie, Bob.
- Ştii micile bucăţele. - Corect.
Vreau să plec acasă. Cum naiba pot ajunge acasă, Bob?
Nu ştiu. Îmi pare rău.
Hei.
- Au spus că n-ai dormit. - Mmm.
Cine a spus? Paznicii mei? Sunt bine.
Eşti un om cu multe daruri, dle Malley.
Nu, serios. Noi speram...
Adică e un fel de speranţă...
că ai putea găsi ceva pe care să-l faci cu plăcere.
Ceva folositor în lumea noastră.
- În lumea voastră? - Inteligenţa.
Ah, nu, nu. Pentru mine e casa, Jack.
Îmi ies din sărite aici.
Adică, îmi vreau viaţa înapoi.
- Ce doreşti? - Nu-i vorba despre ce doresc eu.
Atunci ce vor ei?
Vor să se simtă în siguranţă. Nu se simt siguri dacă tu eşti liber.
Dar ce ar dori? M-au folosit ca să le sparg coduri toată noaptea. Coduri secrete.
Adică,... n-ar fi trebuit să ascult mesaje codate din Anglia spre Arabia Saudită
Adică, ăştia sunt aliaţii noştri. Dacă o să mă acuzaţi de ceva...
sau o să mă ţineţi aici voi spune ziariştilor.
Sau pot suna la Londra sau Riad.
Apropo, ştiu toate capitalele.
Mă poţi verifica.
Interesul meu faţă de dl Malley are legătură cu seismologia şi geografia.
Nu are nimic de a face cu securitatea.
Ştiu, dar nu e asta problema.
Dl Malley a fost eliberat fără condiţii, dar e considerat a fi un risc al securităţii.
O să fiu sincer cu tine. E o entitate necunoscută.
Şi ne-am simţi mult mai bine în viitor...
dacă i s-a interzice orice acces la instituţiile...
în care se desfăşoară proiecte guvernamentale.
- Acces? - Chiar şi la personal.
- Lace? - Ohh.
E sunt.
- Bună. - Bună. - Îmi pare rău, n-am vrut...
Nu am intrat pe uşa din faţă, mi-a fost frică să nu trezesc copii.
Nu-i nimic.
- Eşti bine? - Da.
Vroiam să te văd.
Nate mi-a spus despre FBI. Sunt bucuroasă că ţi-au dat drumul.
Da, n-au avut nici o şansă, dar mă urmăresc îndeaproape.
Cred că îi sperii.
Şi pe mine mă sperii.
Serios? Hmmm.
Ascultă, George, totul tinde să se complice.
Nu ştiu ce o să se întâmple în viitor.
Ar trebui să te las singură, nu?
Cred că da.
Ne mai vedem.
Pa.
Hei.
- George, vrei o bere? - Mda.
Uite, Nate...
Îmi pare rău de ce ţi s-a întâmplat!
Le-am spus totul, George.
Le-am spus totul despre tine.
Totul.
Oricum, trebuia să se întâmple, nu?
- Adică, este... - Crezi că nu ar trebui să fim speriaţi,
şi stai acolo... şi nu ştii ce o să se întâmple... şi dintr-o dată...
ceva se întâmplă cu tine, corect?
Şi nu ştii ce este, dar...
- Nu-i nimic. - Doar ştii, a fost jocul meu.
Ce ţi-au făcut, George?
M-au testat.
Ce au aflat?
- Sunt însărcinat. Aşa mă simt. - Cum te simţi?
Da, să fii plin de idei şi să nu ai cui să i le dai.
Să fii gata să explodezi, şi să n-ai cui să dai ideile.
Ştii, profesorul ăla, nici măcar n-a vorbit cu mine.
Nici măcar n-a vorbit cu mine.
- Nu mergi la Berkeley, George? - Mai las-o. Eu, la Berkeley?
- E un gând, huh? - Îmi pare rău, amice.
Invenţii? Ai invenţii?
Nu. nu. Idei! Am o mie de idei într-o zi, în fiecare minut. Bine?
Am şi idei mari, gen "vaca sfântă" şi idei mai mici, gen "şi dacă".
Am idei pentru tine Jimmy. Ia uite aici.
Uite la asta. Locul tău de parcare... e total aiurea.
Dacă ai urma asta, corect,
ai mai putea pune încă 6 maşini şi nimeni nu şi-ar mai zgâria barele. Corect?
Unde-i Paulette? Unde-i? Bonnie. Ia asta. E o nouă rută pentru poşta noastră.
Dacă ar face aşa, ar putea economisi o oră pe zi...
şi toţi şi-ar primi posta la ora 3. Imaginaţi-vă, la ora 3.
Am şi o idee "de tot rahatu". Uite la asta.
Ar putea fi cel mai eficient mod de a înmagazina energia solară. Bine? Ia-o.
- Ce am fac? - Ce naiba am să fac cu ele, huh?
Ştiţi ce era lumina aia? Ştiţi ce sunet era acela?
- Spune-ne! - Am să vă spun ce era. - Hai, spune.
- Era un nenorocit de extraterestru. - Nu spune asta. Nu ştii ce era.
- Ştiu ce este, Nate. - Nu ştii ce a fost. Nu spune asta.
- Hai spune! - E o greşeală tâmpită, asta este!
Bine? Trebuia să i se întâmple unuia deştept unui om de ştiinţă, unui conducător.
Dar n-a fost aşa. Mi s-a întâmplat mie, George înspăimântatul Malley.
Uite la el. Uite!
Jimmy?
- Eşti bine? - Mda.
- Îmi pare rău. - Nu, nu-i nimic.
- O să plătesc. - Nu-i nimic.
Bonnie. Bonnie, te rog. Nu-i nimic...
O, doamne.
Mm-hmm.
Bine.
Cine a fost? Un client?
A fost Banes. Spune că nu mai poate lucra aici.
Îmi pare rău.
De ce nu a vorbit cu mine?
- Cred că e puţin speriat. - Iisuse Hristoase.
George, o să se termine.
O să uite. Maşinile lor se vor strica...
- Bună. - Hei, doctore.
Bună.
- Vibraţii de energie. Ce este? - Nu ştiu.
- Telekinezie? Ce? Ce? - Mda, poate. Poate.
Crezi că scapă de sub control?
Ştii, am fost foarte nervos!
Am fost supărat, dar acum nu mai sunt nervos.
Bine.
Iisuse, George. Acum ascultă.
Îmi datorezi o scanare CAT. Şi mai vreau nişte sânge.
Mm-hmm.
- Şi, arăţi ca naiba. - Ah, asta-i bine.
Doctore, ce au cu toţii?
Nu-mi dau nici o ocazie să le explic totul.
Mă uit la ei... mă uit la ei, şi ei...
ei se uită la mine ca la un gândac verde sau cam aşa ceva.
- Mai lasă-mă puţin, George. - Ştii am o idee.
Uite la asta.
Uite la asta. Acum sunt o afacere pentru biblioteca Harmon.
Pot lua câte 30 de cărţi pe noapte şi le spun că iau parte la asta.
Le-am spus că pot mişca o masă şi...
- Ai tensiunea mare... - şi oamenii ar putea să-mi pună întrebări.
Ştii, să îl întâlniţi pe George Malley. Ce zici de asta?
Ca o atracţie la circ.
Doamne, doctore, te rog.
- Da. - Ştii, eu...
Le pot explica o dată pentru totdeauna.
Aş putea să le împărtăşesc din ideile mele,
şi mi-aş putea relua viaţa dinainte.
Vino să-ţi fac o scanare. Ai grijă cu sarea şi zahărul.
Bine? Şi fă cum ţi-am spus toată viaţa. Inspiră şi expiră. Bine, George?
Da.
- Hai, dă-mi-o! - Nu.
- Dă-mi-o. - Nu! - Nu eşti atentă. Ai să o spargi.
- Al, ce ai acolo? - Te rog, vreau numai să mă uit.
Hei. E periculos, dulceaţă.
- A cumpărat-o. - Ce?
E o bucată din oglindă pe care a spart-o George.
Richard Smick le vinde la şcoală.
- Cred că glumeşti. - E fierbinte! Uite, simte.
Nu-i fierbinte.
Richard a spus că extratereştrii l-au luat pe George Malley...
şi au pus pe altcineva în locul lui.
- Altcineva? - Unul care nu e om.
E o prostie.
Nu se pot uita în ochii lui şi să vadă cine este? Tu nu poţi?
Vă amintiţi, când a plecat tatăl vostru, că oamenii ne-au tratat altfel?
Chiar şi aşa-zişii prieteni.
Vă amintiţi ce mult a durut? Să nu faceţi şi voi la fel.
Cât ai dat pe asta?
- 25 de cenţi. - Un dolar. - Cum e, Al?
Am plătit 1 dolar. Vroiam să o verific cu magnetul.
Stai puţin, stai puţin.
Vezi ceva ciudat aici?
- Ce? - Ce?
Un fraier.
- Nu. - Ai dat 1 dolar pe nimic.
- Eşti ruinat. - Bună treabă, Al.
Hmm.
Lace.
Bună.
Tocmai te-am sunat.
- Chiar? - Mmm. Intră.
Sunt bucuros că ai venit.
Eram doar...
De ce ai sunat?
Am descoperit ceva, Lace.
Lucrurile au început să-mi devină clare.
Sau, cel puţin, au început.
- Lucrurile? - Mmm.
Vreau să le vorbesc oamenilor, Lace.
Nu vreau să fie speriaţi de mine sau înspăimântaţi.
Adică... vreau să le spun ce ştiu.
Aşa că m-am hotărât să le vorbesc la întâlnirea de la bibliotecă.
Crezi... crezi că mă vor asculta?
Ce or să facă, să arunce cu pietre?
Doamne, stai jos. Nu pot să cred.
Vrei ceva de băut? O bere.
- Nu. - Altceva? Ce-ţi pot oferi?
Foarfece.
- Ai mai făcut asta? - Nu.
Hmm.
- În sus sau în jos? - În jos.
E destul de bine?
Tu să-mi spui.
Destul de bine.
Acum fugi?
Ai să te întorci?
Hmm.
Sper.
- Eşti bine, George? - Huh-huh.
O, bună doctore.
- Bine a-ţi venit. - Ţi-ai băgat în cap toate astea?
Da, doctore.
Iubitul dnei Chatterly?
Da, e un fel de...
un fel de ghid pentru oricine vrea să înţeleagă...
sufletul şi mintea unei femei.
- Am citit-o de 2 ori. - Ah, George, ai putea...
să numeşti preşedinţii în ordine inversă sau normal, pentru oamenii ăştia?
Nu, dar pot enumera câţiva.
Vroiam să vă spun ce am citi în cărţile astea şi...
Arată mai bine.
Aşa este... şi lucrurile la care mă gândesc.
Se pare că acum am o capacitate sporită de a învăţa.
- Cum putem şti că ai citi cărţile? - Întreabă-mă ceva.
Aş fi bucuros să răspund la orice întrebare sau...
Cum ai spart oglindă, George fără să o atingi?
Vroiam să vorbesc despre asta, Bannes...
fiindcă ştiu că ţi-ai făcut griji şi...
Bine. vino aici. Să se apropie toată lumea.
Am să... Pot să-ţi folosesc ochelarii?
Ce veţi vedea nu e un truc.
Bine? Este... este doar... să-i spunem un experiment cu energie.
- Oh! - Beton.
- Tot ce e aici este... - Ai prins asta?
e făcut dintr-un fel de energie vie, bine?
Este un fel de dans, un parteneriat intre...
energia venită de la mine şi energia plasticului.
- Asta e tot. - Noi de ce nu putem să o facem?
Cred că concentrarea şi direcţia gândului.
Poate că ai putea Banes.
Şi despre OZN-uri? Ce sunt ele?
- Nici asta nu ştiu. - Ba ştii. Ba ştii!
Puterea asta a început din noaptea în care ai văzut obiectul pe cer?
A.. a fost o lumină.
Să termin cu lucrul ăsta.
Vorbeam despre parteneriat.
Ştiţi care e cel mai mare bioorganism care trăieşte pe această planetă?
Este un fel de copac, în Colorado. Hectare de plopi.
Se credea că sunt separaţi,
dar au descoperit că nu,
că e un organism gigantic, cu acelaşi sistem de rădăcini.
Ce fel de lumină a fost?
- Nu a fost chiar aşa. - Răspunde la întrebare!
- Credem că suntem separaţi. - De ce nu ne spui ce ştii despre OZN-uri.
- Poţi muta o masă?...dar noi... - Ce ai simţit când ai văzut lumina?
- Cred că ştii mai mult decât ne spui. - Nu suntem. Acum imaginaţi-vă...
Ai mai văzut vreo lumină sau altceva din data de 28?
- Acunzi ceva? - Hei, hei, terminaţi.
- Pune-ţi mâinile pe băiatul meu. - Erau extratereştri. Recunoaşte!
- Mai mişca ochelarii. - Poţi torsiona linguri?
- Ştim cu toţii ce poţi face. - Lăsaţi-l pe George în pace.
- De ce nu-mi atingi băiatul? - Te rog, e pe moarte. Hai, fă-o.
George! George!
George? Mă vezi?
George. George, eşti bine?
Dle Malley? Eşti bine?
- Arăţi îndurerat. - Nu.
Care-i problema? Nu mai ştii ce teste să-mi faci?
Cum ai reuşit să-ţi scazi tensiunea?
Oh, mi-am găsit liniştea.
Un lucru simplu, serios.
- E greu de explicat. - Îţi închipui că sunt prea slab?
Ce cred despre tine...
e că eşti priponit.
Nu sunt priponit. Doar aştept.
- Ce anume? - Întăriri.
Ai ales oameni buni.
Te cred.
Vezi...
George. George.
E o tumoră pe creierul tău...
care se întinde că o palmă.
Se întinde peste tot.
Dar în loc de disfuncţii... Aici e misterul, George.
În loc să-ţi distrugă creierul,
ţi-l stimulează, şi nu putem înţelege asta.
Ai mai multe zone active de creier decât orice altă persoană testată vreodată,
din cauza acelor tentacule.
Am mai văzut tumori din astea.
Se numesc astrocytoma şi explică starea de ameţeală şi...
iluzia de lumină.
Dar felul în care e la tine..
este..
un mare mister, aşa că...
Şi mă omoară.
- Ei... - Sigur?
Am primit un telefon de la cel mai mare neurolog din ţară.
De fapt, e unul din cei mai mari din lume.
O să-ţi vadă examenele şi o să vorbească cu tine.
Îţi e afectat traficul sângelui..
Ai să începi să slăbeşti, şi poate...
să-ţi pierzi cunoastinta.
Nu ştim sigur. Este... La naiba, este un posibil scenariu.
Hai să stau un minut.
La naiba.
S-a întâmplat ceva acum 25 de ani...
când ţi-ai rupt piciorul şi eu ţi l-am tratat, George.
Nu ştiu cum să-i spun, dar,
dar mi-ai pătruns în suflet,
şi pentru...
pentru un bărbat care nu a fost tata niciodată,
mă simt ca şi cum mi-aş pierde fiul.
Da.
Georgie.
Da.
Pot să fac ceva pentru tine, George? Orice?
Da. Primăvara viitoare, când ai să insaminteti parcela 40,
Vreau să foloseşti noul fertilizator.
Vreau să pui acolo porumb şi ştiu ce gândeşti... nu pot pune porumb acolo.
Crezi că nu-i mare lucru de ideea asta, dar nu-i aşa.
Îţi spun eu. O să ai recolta 4-5 ani, fără să faci rotaţia.
Crede-mă.
Hei.
- Am să aştept afară. - Bine.
Doctore, nu vii cu mine?
Da.
Pa, doctore.
N-au spus cât.
Zile sau săptămâni. Nu ştiu nici ei.
Îmi pare rău, Lace.
Ştiu că nu-ţi plac surprizele.
Am încercat din greu să nu te iubesc.
- Cum ai suportat? - Nasol.
Vrei să mă iubeşti, pentru restul zilelor mele?
Nu, am să te iubesc pentru restul zilelor mele.
George Malley? Sunt doctorul Wellin.
George, înregistrez asta pentru că...
Am să îţi pun câteva întrebări importante.
- Eşti pregătit? - Nu mai vreau teste!
Nu. Nu. Fără teste.
Un dialog.
Îţi cer permisiunea ca echipa mea să-ţi facă operaţia pe creier.
Dar nu vreau să-mi răspunzi până nu purtam dialogul, bine?
Dar spuneai că tumoarea aia nu e operabilă.
Cred că şansele sunt foarte mici, să spunem 1 la 500,
dar o să tăiem suficient din tumora ca să-ţi prelungim viaţa.
- Dar, de ce... - Ce vreau să-ţi explic este...
că nu va fi o operaţie de salvare a vieţii.
Va fi...
Spune-i o expediţie.
Ar putea fi o călătorie de descoperiri.
Eşti în situaţia de a contribui atât de mult la cunoaştere...
mai mult decât a făcut-o orice bărbat sau femeie până acum.
Şi dacă ai aştepta...
să faci operaţia până când mor ce, ce ar însemna..
Dacă asta vrei, o autopsie, asta vom face.
Dar nu ar fi aşa folositor, nu?
Studierea unui creier viu ne-ar spune multe.
Bine, dacă ai face operaţia,
n-ar fi mai bine să mă omori sau să-mi scurtezi viaţa?
George, te rog să vezi imaginea în ansamblu. Mm-hmm.
Să realizezi ce ne poţi oferi, celor pe care îi laşi în urmă.
Ai putea fi cel mai mare profesor al nostru, George. Hmm?
Aş putea fi, într-un fel, biograful tău.
Te-aş putea prezenta întregii lumi.
Dar nu aş fi eu. Ar fi numai creierul meu. Înţelegi?
Uite, doctore, aş putea avea ceva de spus în ultimele mele ore.
Aş putea avea ceva de zis.
Ce vrei să spui e că îi pot învăţa pe alţii,
dar vrei să mă sfârşesc ca să-mi studiezi creierul la microscop.
- Pentru asta sunt aici? - Altceva?
- Nu eşti un şcolar sau altceva... - Am să-ţi spun ce sunt, bine?
Îţi spun ce cred că sunt.
Sunt ceea ce poate fi oricine.
Oricine cu o tumoră malignă...
Nu. nu. nu. M-a ajutat să ajung aici, bine?
Adică, oricine poate fi în locul meu.
Eu sunt o posibilitate, bine?
Cred că te apuci cu disperare de asta, tehnologia...
şi disperarea ştiinţei de a nu scăpa aşa ceva din mână.
George. George...
Dacă trebuie să aleg între tumora care m-a adus aici...
şi un spot de lumină al unui echipaj extraterestru, aş alege tumora.
Asta pentru că este aici, în noi.
Încerc să vorbesc despre spiritul uman.
Asta e provocarea. Călătoria. Asta e expediţia.
Trebuie să pleci acum.
Trebuie să mă odihnesc, şi vreau să plec acasă.
Hei, hei, hei. Am încercat să-mi eliberez pacientul. Ce se întâmplă.
- S-a rezolvat - Ce s-a rezolvat? - Nu am impresia...
George Malley poate lua singur deciziile.
E un pacient pentru operaţie.
Ce i-ai spus judecătorului? Că l-ai putea salva?
I-aş putea prelungi viaţa, da.
Rahaturi.
Dacă ar fi raţionat, ar fi spus da.
Ştii că aşa ar fi.
Acum ştiu de ce purtaţi voi măşti.
Dacă ar fi suficientă lumină, v-ar putea zbura dintr-o suflare.
Ar putea avea o sfoară.
Fină precum catgut-ul.
Ar fi putut avea asta pe degete şi pe ochelari şi i-ar fi putut muta.
Nu crezi că ar fi putut arunca cu ceva în oglindă?
- Doar că nu am văzut noi. - Imposibil.
Cutremurul ar putea fi o coincidenţă.
Doar crede că ştie o grămadă. Adică... de fapt a învăţa mai multă spaniola.
Asta-i tot. Nu ştie multe.
A studiat mult la şah şi ne-a făcut să credem că s-a schimbat, dar...
De fapt nu s-a schimbat niciodată.
Nu-i aşa doctore?
Nu a devenit mai deştept.
Doctore?
Banes?
Cum stai cu dragostea?
Ne-am despărţit.
Serios? Păcat.
Da. George are dragostea de partea lui, şi ea e îndrăgostită de el.
Ştii de ce? Pentru că i-a cumpărat scaunele.
E mai deştept decât mine.
Ai cumpărat vre-un scaun de la Lisa?
Doamne, doctorul e beat.
Fiecare femeie are scaunele ei, ceva de pus pe ele, Banes.
Ţi-ai închipuit vreodată care ar putea fi scaunele Lisei şi să le cumperi?
Nu.
Dar eşti sigur de un lucru.
George nu s-a schimbat niciodată. Niciodată. Niciodată.
Doctorul bate câmpii în seara asta.
Da. Poate că s-a molipsit de la George.
- La naiba, doctore! - De ce vreţi să-l puneţi la pământ?
De ce vă e frică? Ce aveţi de pierdut?
Nu a vândut nimic. Nu a vrut nimic de la nimeni!
Nimic! Nimic!
Şi voi, oameni buni, vreţi să-l puneţi la pământ, ca să dormiţi mai bine?
Să demonstraţi că pământul e plat şi să dormiţi mai bine. Am dreptate?
Am dreptate.
La naiba cu voi toţi. La naiba cu voi toţi.
Hei, George. Ce faci? Poftim.
- Bea. - Bine.
Bună treabă.
Stai, stai. Nu lua budinca Asta e partea bună.
Hei, Cal e pe aici?
Sigur. Vrei să-l vezi?
- Da, mulţumesc. - Bine.
- Salut băieţaş. - Salut omule.
- Ce faci? - Bine.
Poţi rămâne puţin?
Sigur.
- Ţi-am păstrat iar nişte budincă. - O, ce amic bun.
Îmi place.
Noapte bună, băieţaş.
Hei, doctore. L-ai văzut?
- Pe cine? Ce? - George Malley. A plecat.
S-a furişat afară. Îl căutam peste tot.
- A fugit? - Da, l-a păcălit pe poliţist.
Nimeni nu ştie unde este. Am auzit la radio.
A păcălit poliţiştii. Tipii de la FBI o să mă facă să mă învârt toată noaptea.
Dacă întârzii iar acasă...
Vreau să iei astea şi să i le dai doctorului.
Astea le iau cu mine pentru că nu le-am terminat.
Sunt pentru Dr. Ringold.
Astea le-am scris pentru tine, Nate.
Despre soluri şi...
câteva din gândurile mele.
- Gândurile tale? - Mda.
- Pot să te conduc, George. - Nu, Nate, e prea riscant.
O să reuşeşti, omule.
- Nate. - George.
L.
Oh.
O iau eu.
Acum pune partea de deasupra peste.
Bun băiat.
- Lasă-mă pe mine. - Fă-o, Al.
E destul de strâns?
De ce nu mai roteşti odată?
- Dă-i drumul. - Bine.
Ai reuşit.
Bun. Acum l-ai reparat.
Ce-i?
Ai venit aici ca să mori, nu-i aşa?
Dar... îmi place locul ăsta şi îi iubesc pe cei de aici.
Dacă ar fi trebuit să lăsăm mărul pe jos...
ar dispărea în câteva zile.
Dar dacă am muşcă din el
ar deveni o parte din noi,
şi l-am lua cu noi pentru totdeauna.
Al... Orice...
duce undeva.
Totul.
Asta-i o muşcătură bună.
Să fii atent.
L-ai văzut pe George Malley, dna Pennamin?
Care e problema?
Nu e apelul meu.
Nu l-am văzut.
- Te superi dacă urc în camion? - De ce?
Care e prenumele tău.
Jack.
Cum ai vrea să mori, Jack?
Hai. Să mergem.
Aici erai.
Ştiam că aici am să te găsesc.
La ce lucrezi?
Dr. Ringold vine mâine, şi vroiam să termin asta.
- Să termini ce? - Ah, doar nişte posibilităţi.
Stai lângă mine.
Hmm?
Eşti speriată?
Nu.
Aş vrea să ştiu ce simţi.
O, dar poţi. Întotdeauna ai ştiut, Lace.
Am să-ţi arăt. Când copii erau mici cum îi ţineai?
Şi dacă nu puteau adormi,
şi trebuia să-i legeni cum ai fi făcut?
Vezi?
Uite ce am făcut!
Arată ca un pat.
Aştepţi să ai noroc?
Nu, doar aştept.
- Nu te-am sărutat niciodată acolo. - Hmm, nu.
- Mă mai urmăreşti? - Mm-hmmm.
Ai să adormi?
Mm-hmm. Tu?
Nu. Nu vreau să adorm până nu adormi tu,
şi nu vreau...
- Lace? - Ce?
- Dragoste. - Ce?
- Acum trebuie să mă asculţi. - Ce este?
- Se întâmplă. - Nu. -Mm-hmm.
Nu. Aşteaptă George, stai.
- Nu. - Şi va fi bine.
- George... - E OK.
O să fie bine.
Bine.
Adio, dulceaţă.
Nu.
Oh.
Bună. Sunt John Ringold.
Am venit să-l văd pe George Malley.
Îmi pare rău, John. George a murit noaptea trecută.
Îmi... îmi pare rău.
A lăsat astea pentru tine.
A spus că nu sunt terminate.
Va trebui să o faci tu.
O să fac tot ce pot.
- Mulţumesc. - N-ai de ce.
- La revedere. - La revedere.
Mulţumesc, dragă.
- Nate, o să te aştepte. - Venim. Venim.
Hei, Nate. Hei Viola!
- Ce mai faci? - Arăţi minunat.
- Alberto, vino aici. - Ce-am să mă fac?
- Nu-i aici. Nu-i aici. - Am să-ţi spun unde este.
E chiar acolo!
- Cum ai făcut? - Cum am făcut? E magie.
O poţi auzi? Tocmai a lovit.
- Te-ai odihnit puţin? - Nu prea.
Fă-o acuma, pentru că după aia n-o să mai ai timp.