Lumina.
Poate călători milioane de ani
înainte de a atinge destinaţia finală.
Face asta solitară şi singuratică...
sperând că va ajunge undeva
Dar dacă nu va ajunge niciodată?
Dacă nu va găsi niciodată un cămin?
Fiindcă spaţîul e atât de vast...
şi timpul e atât de lung...
şi pe aici, e foarte uşor...
să te pierzi.
Alarmă generală! Alarmă generală!
Nivelul radiaţiilor este în urcare.
35%
Activaţi scuturile.
Scuturile sunt la 60% din capacitate.
Şi continuă să scadă.
Poţi să-mi dai detalii? De unde provine asta?
Sistemul de susţinere a vieţii e compromis.
Repet, sistemul de susţinere a vieţii e compromis.
Jurnalul de bord, ultima adăugare.
Enterprise e probabil pierdută.
Spock şi cu mine suntem ultimii supravieţuitori.
Soarta noastră ne e necunoscută.
Nu voi reuşi, Spock.
Va trebui să salvezi Federaţia singur.
Negativ, căpitane.
Nu plec nicăieri fără tine.
Spock către Enterprise.
"Enterprise, sunt Spock."
"Enterprise, mă recepţionezi?"
Bună, Lexi.
Sunt Scotlyn Kyle
de la Centrul de Asistenţă Medicală din Bay Area
Vă rog să lăsaţi un mesaj.
Bună, Big D.
Doamnelor...
Brittanie, hai vino încoace.
Bună dimineaţa.
Cindy...
Bate palma.
Asta m-a durut
Unde e Wendy?
Cred că e sus, în dormitorul ei.
"Rezistă, Căpitane...
Te voi duce acasă."
- Bună dimineaţa, Wendy. - Bună dimineaţa, Scottie.
Bine.
Încercăm un contact vizual de trei secunde?
Hai să vedem... Trei secunde.
Grozav. Contact vizual de trei secunde.
Da...
Deci, săptămâna viitoare sora ta vine în vizită.
Ce părere ai despre asta?
Gândeşte cu voce tare, te rog.
Mă simt cumva puţin emoţionată.
- Şi cum asta mai exact? - Ca şi cum trebuie să fac pipi dar n-o fac.
La fel se manifestă emoţiile şi la mine.
Dar nu e nevoie să fii îngrijorată,
Ne vom asigura că eşti foarte bine pregătită pentru asta.
Bine, acum putem repeta programul tău zilnic?
Programul meu zilnic...
Mă trezesc.
Îmi fac patul.
Iau prosopul şi trusa de igienă.
Dacă prosopul miroase urât,
îl pun în coş şi iau unul curat.
Mă duc la toaletă
Verific dacă sunt pe ciclu.
Dacă sunt pe ciclu,
trebuie să ţin minte că sunt pe ciclu.
Şi cum faci asta?
Ridic un deget în sus ca să mă ajute să ţin minte.
Dacă sunt pe ciclu, îmi pun un tampon Kotex,
şi las degetul în jos.
Mă îmbrac.
Luni în portocaliu.
Marţi culoarea lavandei
Miercuri albastru
Joi cu buline.
Vineri galben.
Sămbată vişiniu
Duminica în roşu.
Intru în bucătărie ca să fac pâine prăjită.
Dacă labagiul de Richard nu i-o trage prăjitorului de pâine.
Wendy...
Dacă Richard nu i-o trage prăjitorului de pâine.
Plec la muncă.
Fac dreapta pe Page Street.
Apoi dreapta pe Buchanan Street.
Şi când ajung pe Market Street, stop...
Pentru că e interzis să traversezi Market Street
cu desăvârşire.
Aştept autobusul 321 la Stonestown Galleria.
Îmi reamintesc să zâmbesc la muncă atunci când spun..
Bine aţi venit la Cinnabon! Doriţi un Cinnabon?
Dar nu se spun cuvintele prea repede.
Şi trebuie să sune diferit de fiecare dată.
Bine aţi venit la Cinnabon! Doriţi un Cinnabon?
Ora 15:00, studiu.
Vezi cum sunt coborâte colţurile gurii?
- Bine. - La 16:00 îl scot pe Pete la plimbare.
Când vezi un omuleţ cu picioare,
înseamnă că poţi traversa.
Când vezi o mână roşie,
înseamnă că trebuie să ridici mâna
înainte de a traversa.
La ora 18:00 mă uit la "Star Trek" pe TV Land.
Nava funcţionează încă, căpitane
E logic să presupunem
că răsculaţii sunt încă undeva la bord
Ora 19:00, cina. La 20:00, treburi casnice.
Apoi am liber până plec la culcare.
Minunat.
Cred că sora ta va fi foarte impresionată.
- Şi eu cred că va fi. - Ar trebui să fie.
Eu sunt.
Bine, acum e timpul să exersăm "Nume şi locuri".
"Nume şi locuri" e de rahat!
Nu e nici activitatea mea favorită,
dar trebuie s-o facem.
Pot să mă uit la televizor?
Da.
Dar mai întâi, cum trebuie să fii?
Trebuie să fii foarte...
Calmă.
Excelent.
Cafea?
Da, te rog!
La naiba, nu mai avem lapte.
Să fii binecuvântată.
Mersi.
Când mergi să îţi vezi sora?
În curând.
E bună.
Şi acum, repetăm un anunţ important...
Timp de 50 de ani,
Star Trek a patruns cu îndrăzneală acolo unde nimeni nu a mai reuşit..
Aşa că telefoanele s-au oprit şi începe concursul.
Ei vor să trimiteţi scenariile voastre,
cu cea mai bună reprezentare a universului Star Trek.
Deci, porniţi-vă programele de procesare a documentelor
pentru că scenariul vostru, complet şi printat
trebuie să ajungă la Paramount
nu mai târziu de 16 Februarie.
Aşa că grabiţi-vă, aveţi mai puţin de o săptămână.
"Stătea acolo, la marginea realităţii...
Şi doar o membrană subţire
îl proteja de haosul de sub el...
Putea să aibă încredere în comandantul Worf sau nu?
Se întreba mereu.
Se temea de ce e mai rău.
Spock se uita în sus, la cerul împânzit cu stele,
examinând conturul arid al acelei pustietăţi...
'E de o importanţă vitală să scăpăm,' şopti el."
Bună, Wendy.
Bună, Nemo.
- Cum merge scenariul? - Merge excelent.
Tocmai am scris un capitol
unde Spock călătoreşte spre Deep Space Nine
ca să-l recruteze pe comandorul Worf pentru bătălie.
Sună minunat.
Apropo, eu...
Ţi-am făcut ceva.
Conţine nişte piese marfă de tot.
Sper să-ţi placă.
Mă apuc să curăţ mixerul.
Richard, am aranjat un interviu pentru tine
la magazinul alimentar din capătul străzii.
Te-ar interesa?
Da?
Scuză-mă.
Alo?
- Scotlyn Kyle? - Da.
Doamnă Kyle, sunt Reginald Mayweather
de la liceul Balboa High.
Măcar te-ai dat jos din pat azi? Câtuşi de puţin?
Bine.
Ce se întâmplă cu tine, Sam?
Te simţi vreodată depresiv? Nervos?
- Mamă, nu mă mai diagnostica. - De ce nu eşti la şcoală?
Am avut o înţelegere. Că vei merge la şcoală şi vei învăţa bine.
Este tot ce îţi cer.
Şi ai un test la mate săptămâna viitoare
despre care, apropo, eu aflu abia azi.
Deci, tinere, vei studia exact aici.
Şi bunică-mea poate răspunde la întrebările tale jalnice.
Frăţie, e ca şi cum ai întreba-o
care e numele navei spaţiale,
ce ar fi să vii cu ceva mai greu?
Poate mai în spate.
Am una.
Bun.
În episodul iniţial al seriei, "Curtea Marţială"...
ce premiu i-a fost acordat d-lui Spock?
Legiunea de Onoare a Comunităţii Ştiinţifice de pe Vulcan.
La naiba! Plăteşte!
Cred că trişează!
Are o fiţuică acolo.
Cum poate să trişeze, tipule? Voi alegeţi întrebările!
Poate are răspunsurile scrise pe hârtiile alea!
Uite, poftim.
Dublu sau nimic, atunci.
Bine.
Caută bine, caută.
Cum se numea fiica doctorului Leonard McCoy?
Joanna.
- Cum ai spus? - Ce ai spus?
Joanna.
- Nu se poate! - E imposibil!
V-a făcut! Plătiţi, fraierilor!
Aţi luat-o!
- Poftim nenorociţii de bani. - La naiba...
Nu ştiu omule, asta e.
Cum naiba a ştiut...?
Trebuia s-o întrebi cum o chema pe bunica lui Kirk.
Cum o chema pe bunica lui Kirk?
Cercetând abisurile întunecate...
Spock vede ceva ce nu mai văzuse niciodată.
O fereastră...
Un portal spre o altă lume...
Nu era viziune,
nu era lumină...
doar o senzaţie...
O senzaţie pe care n-o înţelegea."
...n-o înţelegea.
O minunăţie.
Scottie, vrei să citeşti te rog scenariul meu de film?
Sigur.
Ai putea să-l citeşti cât mai curând?
Toate scenariile de film trebuie să fie atât de lungi?
Da.
Pentru că e o saga epică,
trebuie să fie lung, foarte detaliat cuprinzător.
În scenariul meu, Spock călătoreşte înainte şi înapoi în timp
pentru a salva Federaţia
Sună fascinant.
Spre final, sunt cîteva pasaje în limba klingoniană
dar nu-ţi face griji, vor fi subtitrate.
E bine de ştiut.
Ştii că putem să-l luăm cu noi.
- Nu avem loc. - Ei bine...
O putem trimite cu un camion.
Nu ne putem permite.
Credeam că îţi place să cânţi.
Îmi plăcea când cânta Wendy.
Mă duc să văd dacă nu s-a trezit Ruby.
Hei...
What?
Ce e un "tribble"?
E un animal ca şi un porcuşor de Guinea,
dar fără picioare şi fără faţă,
şi care se reproduc ca nebunii.
Wendy...
Fii atentă. Uite.
Furculiţa vine în stânga, aici sus. Furculiţa în partea stângă.
Încearcă, e rândul tău.
În partea stângă, pune-o la stânga.
Da, foarte bine.
Şi cuţitul.
Vezi cuţitul? Wendy, uită-te la cuţit.
Vine în partea dreaptă.
Exact aşa.
Vrei să încerci cu farfuria?
E uşor, vine chiar în mijloc.
Poţi s-o faci. Hai.
Mamă!
Opreşte-te!
Mamă!
La ce te uiţi?
Vrei să încerci?
Da! Ai reuşit!
Foarte bine!
"Spock se uita la cerul împânzit de stele,
cercetând conturul arid al acelei pustietăţi.
'E de o importanţă vitală să scăpăm..."
Bună, Wendy.
Mâine e o zi mare.
Mai ai nevoie de ceva înainte să plec?
Mi-ai citit scenariul?
Nu am terminat încă.
- Noapte bună. - Noapte bună.
Îţi mulţumesc că lucrezi cu Wendy.
Ştiu cât de dificilă poate fi.
Ca să fiu sinceră, mi-e frică.
Wendy s-a schimbat
A făcut progrese mari de când e aici.
A muncit mult.
Vei vedea când vorbeşti cu ea.
Vă las.
Bună, Wendy.
Bună, Audrey.
- Arăţi bine. - Mulţumesc.
Îmi place cum te-ai îmbrăcat.
E atât de violet.
Am auzit că ai un loc de muncă.
Îţi place?
Nu, e de rahat, dar măcar pot să fac prăjiturele Cinnabon.
Ţi-am adus o poză cu Ruby.
Ce ştie să facă Ruby acum?
Ştie să spună"Mama" şi "Dada"...
şi "Elmo".
Îl iubeşte pe Elmo.
Pot păstra poza lui Ruby?
Sigur, am adus-o pentru tine.
Cînd pot să-l cunosc pe Ruby?
În curând.
Sunt mătuşa ei.
Wendy, am venit azi la tine
pentru că vreau să-ţi spun ceva.
Jack a găsit un nou loc de muncă...
Există un concurs de scenarii pentru filmul Star Trek.
Asta e bine, e grozav.
E un concurs unde oamenii scriu scenarii ale filmului Star Trek
şi eu am scris un scenariu.
Azi e ultima zi în care se pot trimite,
dar nu am vrut să-l trimit până când nu era absolut gata.
Aşa că l-am verificat de două ori, apoi a treia oară,
apoi a patra oară,
şi acum e gata să fie trimis prin poştă.
Dacă îl trimit azi va ajunge la timp. E gata să fie trimis.
Putem merge la oficiul poştal şi apoi pot merge acasă cu tine.
Wendy, am mai vorbit despre asta.
După ce câştig voi avea 100,000 de dolari,
şi nu vei mai fi nevoită să ai grijă de mine,
şi nu va mai fi nevoie să vinzi casa mamei.
Dar nu vreau să te iau de aici, unde îţi merge atât de bine
Nu pentru că nu aş vrea doar că nu e momentul potrivit.
Nu îţi place aici?
Nu, trebuie să mănânc pizza joia chiar dacă nu vreau.
Nu pot să mă uit la televizor când vreau.
Nu pot să scriu când vreau.
Aşa că sunt gata să plec acasă cu tine, Audrey.
Wendy, te rog să nu faci asta acum.
Am un serviciu acum Pot ajunge singură acolo.
Întreabă-mă orice, îţi voi da răspunsul corect.
Opreşte-te, te rog.
Pot să am singură grijă de mine.
Sunt gata să plec acasă cu tine, şi te pot ajuta să ai grijă de Ruby.
Wendy, nu poţi.
Nu poţi avea grijă de un copil.
De unde ştii?
De unde ştii că nu pot?
Wendy...
Sunt gata să plec acasă, Audrey.
Vreau să plec acasă.
Sunt pregătită să plec acasă acum.
Scottie!
Poţi te rog să-i spui că sunt gata să plec acasă acum?
Wendy, totul va fi bine.
Ai încurajat toate astea?
Taci.
Trebuie să discutăm cu ei despre viitorul fiecăruia,
unde ar vrea să fie unde se văd fiecare din ei.
- Ea locuieşte aici acum. - Taci!
Fiindcă Wendy, nu cred
...că pot avea grijă de tine. - Taci!
Taci!
Wendy, te rog să te opreşti.
- Taci! - Wendy, opreşte-te.
Taci!
Te rog, fii cuminte.
Fii cuminte.
Respiră.
Te rog, fii cuminte.
Respiră
Aşa. Te rog, fii cuminte.
Totul va fi bine
Te rog, fii cuminte.
Aşa... Te rog, fii cuminte.
Vei fi bine.
Te rog, fii cuminte.
Vei fi bine.
Wendy.
E ora 19:00.
Vino, trebuie să trecem la următorul pas din programul tău.
E ora mesei.
Vrei să coborâm? Avem macaroane cu chili.
Ştii ceva?
Dacă vrei,
poţi sări peste treburile de seară şi poţi să scrii în schimb.
Bine...
Putem vorbi la dimineaţă. Bine, Wendy?
"Scenariul vostru complet, tipărit
trebuie să ajungă la Paramount Pictures
până în 16 februarie la ora 17:00."
16 februarie este marţi.
Azi e duminică.
Duminica nu se ridică poşta.
Şi luni e sărbătoare.
E prea târziu.
E prea târziu...
Bine.
Sunt autobuze spre Los Angeles.
Aş putea lua un autobuz până în Los Angeles.
Oare cât costă un autobus până la Los Angeles?
Probabil tot atât cât costă şi autobusul 321,
Fiindcă e tot un autobus.
Oare cât durează să ajung acolo?
Nu ştiu.
Dar dacă voi uita unde sunt? Dacă trebuie să fac pipi?
Te rog, fii cuminte.
Te rog, te rog, fii cuminte.
Nu pot să ies afară noaptea.
Trebuie să aştept până la răsărit. Când e răsăritul?
"Enterprise, răspunde...
Enterprise, sunt Spock."
Du-te acasă, Pete.
Nu poţi veni cu mine la Paramount Pictures.
Du-te acasă, Pete!
Bine.
Dar trebuie să mănânci unt de arahide şi sandvişuri cu jeleu ca oamenii.
Alo?
Autobusul acesta merge la Los Angeles?
Nu, trebuie să mergi la Transbay Terminal, pe Fremont Street
E în celălalt capăt al Market Street.
Bine, mulţumesc.
Hei, hei... Celălalt capăt, celălalt capăt!
Bine, mulţumesc.
Wendy?
Madeline!
Wendy nu e în camera ei.
Trebuie să o găsim.
Bine.
- Wendy? Wendy? - Wendy?
Wendy!
E interzis să traversăm Market Street cu desăvârşire.
Ai nevoie de un bilet.
Ce?
Ai nevoie de bilet ca să te urci în autobus.
Ai...
nevoie...
Domnişoară...
Du-te şi cumpără bilet!
Unde mergi?
Los Angeles.
Mai tare...
- La Los Angeles. - Dus sau dus-întors?
Cum?
Rămîi acolo sau te întorci?
Mă întorc.
Bine, dus-întors, asta va fi...
86 dolari.
Am bilet.
E un bilet dus-întors pentru că mă întorc.
Grozav.
Poţi să mi-l dai?
Trebuie să faci linişte, Pete,
ca să nu-i deranjăm pe ceilalţi pasageri.
Mami, e un căţel în poşeta doamnei.
Ştiu, Pete. Dar trebuie să te ţii.
Bine, voi întreba.
Mă scuzaţi, şofer de autobus.
Prietenul meu trebuie să facă pipi.
Toaleta e stricată.
Spune-i prietenului tău că facem o oprire peste o oră.
Bine, mulţumesc.
Nu face asta, Pete!
Asta se întâmplă când faci pipi în autobus.
Aşteaptă...
O secundă.
Alo?
Bună, Audrey. Sunt Scottie.
Uite ce e, eu...
Când am venit azi dimineaţă Wendy nu era aici.
Şi atunci unde e?
Nu ştiu.
Eu zic să rămâi acasă în caz că se duce acolo.
Deci nu ai habar unde e?
Te sun eu mai târziu.
"Toaletele din autobuze nu funcţionează."
Gata, gata...
Eu sunt Madison.
Bună, Madison.
Pe ea o strigăm Maddy uneori,
mai ales când e supărată şi începe să plângă.
Maddy e foarte, foarte drăguţă.
Mulţumesc.
Eu sunt mătuşă. Am o nepoată, o cheamă Ruby.
- Maddy are o mătuşă? - Are trei.
Îţi place să fii mătuşă?
- Nu ştiu. - Nu ştii?
Nu am cunoscut-o niciodată pe Ruby.
Sora mea se teme că am să-i fac rău. Am avut câteva crize de isterie.
Când a fost asta?
Când eram mai mică.
Asta e trist.
Dar nu mi te imaginez făcând rău unui copil, niciodată.
Poţi sta cu mine şi cu Maddy dacă vrei.
Vino.
Vino, stai aici.
Şi unde mergi?
La Los Angeles.
Mă duc la un concurs, un concurs de scenarii.
Sper că vei câştiga.
Voi spune o rugăciune pentru tine.
Ce fel de rugăciune?
Nu ştiu. Una bună. Nu-ţi face griji.
Ce s-a întâmplat?
Ia...
- Vrei s-o ţii? - Nu, nu.
Uită-te la căţel.
Vrei să mângâi căţelul?
Ştii, eu şi prietenul meu, mergem chiar la Los Angeles.
Aşa că dacă nu ai cu ce merge, ar trebui să vii cu noi.
Da?
Ţi-ar place?
Mi-ar place foarte mult.
Bine, atunci.
Să mergem, Jules.
Eşti gata?
Trebuie să umplu sticla cu apă întâi.
Bine.
- Dă-o încoace! - Nu!
Dă-mi carneţelul înapoi!
Îmi pare rău.
Mi-au furat iPod-ul, Pete.
Numele ei este Wendy Welcott.
Doamne, sper că e bine.
DACĂ MĂ PIERD RIDIC TELEFONUL ŞI FORMEZ 911
Bună.
Deci, era într-un autobuz ce mergea la Los Angeles.
Şoferul a dat-o jos pe autostrada I-5.
- Încearcă s-o găsească. - Cum?
Facem tot ce putem ca s-o găsim.
Dacă te sună să mă anunţi imediat, da?
Da.
Unde sunt banii mei?
Cât costă toate ciocolatele astea?
Un dolar bucata.
Aici scrie că sunt 18 bucăţi deci costă 18 dolari.
Da, 18 dolari.
Cum?
Nu încerca s-o înşeli.
Costă 2.99 şi ştii foarte bine.
Nu te uita la mine cu faţa aia.
Aveai de gând să-i iei banii şi asta se cheamă furt.
Acum cere-ţi scuze.
- Îmi pare rău. - E mai bine.
Drăguţă...
Nu-i lăsa pe oameni să profite de tine, da?
Am un nepot de vârsta ta.
Cel mai dulce băiat din lume,
dar avea mereu necazuri încercând să înţeleagă toate lucrurile.
Ea e nepoata mea, Ruby.
E adorabilă!
Unde e familia ta?
992 Heath Road, Oakland, California.
Deci eşti aici de una singură?
Nu, Pete e cu mine.
Da, dar cine are grijă de tine?
Eu.
Draga mea, asta nu e bine.
Nu ar trebui să fii aici singură.
Ce ar fi să vii cu mine?
- Unde mergi? - E acolo pe undeva. Singură.
Undeva între noi şi Los Angeles.
Deci vrei să conduci toată autostrada ca să o cauţi?
Da.
Nu pot sta pur şi simplu aici.
Mă duc. Ai lapte pentru copil în frigider.
Mergi la Paramount Pictures ca să te faci actriţă?
Eşti destul de drăguţă pentru asta.
Nu, sunt scriitor.
Am scris un scenariu.
Are 427 de pagini.
Dumnezeule!
Despre ce e vorba?
Despre doi prieteni vechi care au fost despărţiţi.
Şi unul dintre ei, Spock, e de pe planeta Vulcan.
Descoperă singur că are simţul umorului.
Face un studiu special despre anatomia glumelor
care făceau parte din vechea sau primitiva cultură de pe Vulcan.
Compară părţile diferite ale unei glume cu diferite expresii faciale
bazându-se pe vechi arhive holografice...
şi inventează o ecuaţie ştiinţifică
pentru simţul umorului.
Mi-ar fi plăcut ca nepotul meu să te cunoască.
El ar fi înţeles... orice ar fi ceea ce spui acolo.
Te-ar fi considerat grozavă.
Aş vrea să-l pot vedea mai des.
Dar eu sunt aici şi el e acolo.
De ce nu locuieşti cu el?
Nu vreau să-i fiu nimănui o povară.
Oamenii au propriile lor vieţi,
şi după o vreme acestea nu te mai includ şi pe tine.
Da, numele ei este Wendy Welcott.
Are 21 de ani, 1.63 m, e blondă.
Mulţumesc oricum.
Domnişoară?
Mă auziţi?
Domnişoară?
Ce spune?
Bine aţi venit la Cinnabon.
Doriţi să încercaţi un Cinnabon?
Fără fracturi, fără sîngerări.
Probabil o contuzie uşoară.
Vor să o mai ţină aici o zi sau două, dar aşteptăm un pat liber.
- Vrei să-mi dai fişa ei? - Trebuie să plec.
Vreau să plec.
Trebuie să plec.
Wendy Welcott.
Avem patru necunoscute aici.
Are 1.63 m, e blondă.
Toate au părul blond.
Toate au un metru şaizeci şi ceva.
Avem până şi un câine necunoscut aici.
Staţi, ce aţi spus?
Avem şi un câine necunoscut.
E băieţel.
Poartă cumva o uniformă din Star Trek?
Ce să poarte?
Uniformă din Star Trek. Poartă aşa ceva?
Da, chiar aşa!
Ca să vezi!
Asta e foarte drăguţ.
Bine, unde sunteţi mai exact?
Trezeşte-te.
Vreau să te îmbraci. Vii cu mine.
Mamă, ce se întâmplă?
O pacientă de-a mea a fugit. Te rog să te îmbraci.
- Unde mergem? - La Bakersfield.
Cum?
Vrea să ajungă la Los Angeles ca să depună un scenariu pentru concurs
E bun de ceva?
- Ce? - Scenariul.
Am citit doar câteva pagini.
Nu înţeleg.
Ce nu înţelegi?
Bine, deci înteleg că el e eroul principal din Star Trek,
Dar cine e mai exact acest Kirk?
Te rog fă un accident, ceva, fiindcă amândoi merităm să murim!
Sam!
În Star Trek...
- Aşa... - James T. Kirk este comandantul
navei spaţiale Enterprise.
Corect, asta e... nava spaţială pe care sunt ei.
Da, da, nava aia spaţială. Bravo, mamă.
Dar de ce e atât de facscinată de poveste?
Asta nu pot înţelege.
Nu ştiu. Poate din cauza personajelor.
Ce vrei să spui?
Spock, de exemplu.
E jumătate om, jumătate extraterestru.
Are mari dificultăţi în a-şi controla emoţiile.
Unde scrie asta?
Pur şi simplu aşa e el.
Am una bună, ok?
Te duci în clădirea C.
Nu vreau să merg în clădirea C.
Vreau să merg la Paramount Pictures.
Îmi pare rău, domnişoară, dar se pare că mergi în clădirea C.
Unde sunt?
Eşti la spital. Te-ai lovit la cap.
Unde e Pete?
- Unde e căţelul meu? - E bine.
E la asistente. I-au făcut o baie.
Hai să te scoatem de aici, da?
Şi am plecat.
Vreau să fac pipi.
Poţi face imediat după ce ajungem, da?
Nu, vreau să fac acum.
Chiar acum, trebuie să fac pipi.
- Chiar acum. - Bine, bine, gata.
Să te grăbeşti.
Am auzit că ai speriat rău un poliţist.
Şi tata a fost poliţist.
Da, avea mustaţă ca de morsă şi toate alea.
Când eram copii şi nu eram cuminţi,
obişnuia să ne dea buline negre.
"Mi-ai încărcat arma greşit. Asta e o bulină."
"E placa greşită cu Elvis Bulină."
"Haine pe duşumea. Bulină."
Şi dacă erai norocos să strângi destule buline,
trebuia să dormi în şopron.
Chiar şi acum când ajung acasă zice:
"Ai face bine să te muţi la casa ta repede,
sau am să te fac să dormi în şopron."
Încetează!
Nu se fac glume despre aşa ceva. Sunt fiul tău.
Arată-mi puţin respect. Nu glumi aşa.
Încetează cu astea.
Te simţi bine acolo?
E un pipi destul de lung.
Bine, vin înăuntru, da?
Intru!
A sărit pe fereastră!
Mă voi întoarce după tine, Pete.
PENTRU PETE
Wendy!
Hei!
Da, vin chiar acum.
Doamne!
Scenariul meu!
Scenariul meu...
Scenariul...
Stai!
Mamă...
Ăsta e scenariul lui Wendy.
Wendy?
Wendy!
Trebuie să vă calmaţi. Nervii nu vor rezolva situaţia.
Nu sunt nervoasă. Nimeni nu e nervos aici.
Încerc doar să-mi dau seama ce naiba se întâmplă cu voi toţi!
- Uşor, uşor. - Haide, Scottie.
Nu se întâmplă nimic cu noi, dar după cum vorbiţi
cred că la dumneavoastră nu e în regulă ceva.
Ceva se va întâmpla greşit cu faţa ta
dacă mai vorbeşti cu mama în felul ăsta!
Vreau să vă calmaţi amândoi.
Îmi pare rău, chiar îmi pare,
dar aşa ceva e inacceptabil.
Unde e sora mea?
- Sunteţi doamna Welcott? - Da. Unde e Wendy?
Îmi pare rău, dar...
a fugit de sub supravegherea asistentului.
Nu ştim cum, dar am căutat-o peste tot.
Avem agenţi care o caută în tot statul.
Ce căuta aici oricum? Era rănită?
Cum a scăpat de lângă voi oameni buni?
Poate cineva să-mi spună ceva despre sora mea?
Scenariul vostru, complet, printat
trebuie să ajungă până pe 16 februarie ora 17:00."
Scenariul vostru, complet, printat
trebuie să ajungă până pe 16 februarie ora 17:00."
Scenariul vostru, complet, printat..
trebuie să ajungă până pe 16 februarie ora 17:00."
Te rog...
fii cuminte.
Te rog, fii cuminte.
Scenariul meu.
S-a dus.
... s-a dus.
"Căpitane...
există o singură direcţie logică de urmat...
Înainte."
Jurnalul comandantului...
Ultimul mesaj.
'Nava Enterprise e presupusă ca fiind pierdută.
Spock şi cu mine suntem singurii supravieţuitori.
Soarta noastră, necunoscută.'
Spock priveste la cerul împânzit de stele...
examinează intinderea aridă a acelei pustietăţi.
cercetând abisul întunecat...
Spock vede ceva ce nu mai văzuse niciodată."
Poate că e vina mea.
E de o importanţă vitală să scăpăm...
Spock îl îmbrăţişează pe Kirk în ultimele sale clipe din viaţă.
Comandantul său. Prietenul său.
Kirk se uită la el în timp ce lumina se stingea în ochii lui."
Ştii cumva unde e staţia de autobuz?
"'Mi-e frică, Spock.'
Spock avea un calm liniştitor.
'Nu-ţi fie teamă, Jim.
Necunoscutul e acolo ca să fie cucerit, nu temut.'"
Am nevoie de bilet ca să merg cu autobuzul la Los Angeles?
Da, ai.
Dar următorul nu pleacă decât la dimineaţă la ora 08:00.
I'm sorry.
Până la ora 8:00 mai sunt 11 ore şi 13 minute.
Voi aştepta.
Rostogolindu-se încet prin pustietatea spaţiului...
luminile costumului spaţial
luminau în întuneric."
Nici tu nu poţi să dormi?
"Mică, singuratică...
o singură scânteie de lumină în marea de întuneric.
Pentru prima oară...
Fără poveşti...
Fără ecouri...
Fără nimic în minte.
Doar tăcere.
Tăcere.
Sper că e bine.
E o fată descurcăreaţă.
Să fiu sinceră sunt chiar impresionată.
Obişnuia să-i fie teamă de orice.
Nu poate să-i fie uşor.
Poate am subestimat-o.
Sora ta...
e una dintre cele mai complexe şi creative persoane pe care le cunosc.
Da.
Nu e deloc uşor să o înţelegi.
Îţi poate pune răbdarea la încercare.
Da.
Mama avea multă răbdare cu ea.
A avut grijă de amândouă.
- Mamă singură? - Da.
Da.
După ce a murit, mi-am dat toată silinţa
să am grijă de Wendy.
Dar apoi m-am căsătorit, am aflat că vom avea un copil.
Am fost mereu uimită de uşurinţa cu care unii oameni
se ocupă de toate astea.
Domnişoară?
Îmi pare rău, dar trebuie să închid.
Ai un loc unde să mergi?
La Paramount Pictures.
Pot să aştept afară autobuzul de Los Angeles?
Eu nu te pot opri.
Dar să ai grijă, da?
Am grijă mereu.
Nu traversez când semnul spune "Nu traversaţi"...
şi am traversat Market Street o singură dată.
Bine.
Du-te la toaletă.
Fă un duş.
Nu este duş.
Nu-i nimic.
O dată se poate întâmpla, dar nu de două ori.
Aşa a spus Madeline.
Trebuie să mă schimb.
Aş vrea să cumpăr un bilet pentru Los Angeles, vă rog.
Costă 22 dolari.
Nu vor fi suficienţi.
Sunt 7.52 dolari, i-am numărat.
- Următorul. - Dar e aproape suficient.
Trebuie să ajung la Los Angeles azi
pentru că azi e termenul limită al concursului.
7.52 nu e suficient, ştiu, dar nu există vreo modalitate...
Următorul, vă rog.
Nu ar putea fi suficient? Vă rog.
Doar azi?
Pierdeţi timpul celorlalţi.
Să vină următorul.
Ceva nou?
Unde mă urc în autobuzul de Lankershim?
Ea e?
Ştiţi cumva unde mă pot urca în autobuzul de Lankershim?
Ea este.
Domnişoară?
Stai!
In maşină, inapoi.
Bine.
Wendy.
Wendy, ieşi de acolo. Nu îţi facem niciun rău.
- Cred că e acolo. - Doar, doar...
O sperii, înţelegi?
Wendy.
Wendy!
Suntem prieteni. Poţi ieşi!
Pleacă!
Poţi să ieşi! Sunt unul dintre voi!
Nu te cred!
Un războinic nu-şi lasă prietenii...
singuri în faţa primejdiei.
Trebuie să ajung la Paramount Pictures.
Înţeleg. Lasă-mă prima oară să te duc într-un loc sigur.
E bine. Eşti în siguranţă.
Omule, ce limbă e aia?
Las-o baltă, Doyle. E o nimica toată...
Nu ştiam că vorbeşti limbi străine.
- Ce a fost aia? - Klingonă, e bine?
- La naiba! - Taci, Doyle.
Vorbeşti limba noastră?
Da, vorbesc engleza.
Au găsit-o!
E la o staţie de poliţie din Los Angeles.
Sam!
Şi apoi ce se întâmplă?
Spock începe să simtă efectele pon farr.
După toate prin câte a trecut?
Da.
Toate emoţiile lui ies la suprafaţă
şi încep să-l sfâşie sufleteşte,
şi trebuie să găsească o cale să le poată controla.
E fantastic.
Fantastic!
Dar nu voi reuşi.
Îmi lipsesc încă peste 100 de pagini.
Wendy.
- Bună. - Bună.
Am fost foarte îngrijorată.
Doamne, am fost tare îngrijorate pentru tine!
Ce am învăţat noi despre traversarea Market Street?
Nu am voie să traversez Market Street sub nicio formă.
Ţi-am găsit scenariul.
Încă mai am o şansă.
Succes, Wendy.
Succes, ofiţer Frank.
Mi-a plăcut scenariul tău.
Mulţumesc.
A fost foarte bun.
Când Spock trebuie să se întoarcă în timp
Cu Elixirul Luminii, ca să-i salveze pe toţi,
el îi vede murind pe toţi cei pe care-i iubeşte, nu?
Chiar şi pe Kirk.
Şi vrea să-i salveze pe toţi, dar nu poate,
pentru că ştie că au murit pentru o cauză măreaţă.
Chiar cred că poţi câştiga.
Trebuie să ieşi.
Ai primit untul de arahide
şi sandvişul cu jeleu pe care ţi l-am lăsat?
Mi-a fost dor de tine.
Mamă, e chiar aici, Virează aici.
Aici e! Opreşte maşina!
- Wendy! Stai! - Du-te, Wendy!
Nu, las-o să plece. Va fi bine.
Nu pot traversa.
Rămâneţi cu grupul vă rog.
Aici e platoul unde s-a filmat "Indiana Jones."
Iertaţi-mă.
Ştiţi cumva unde este clădirea 1500?
Da, e înainte şi la dreapta.
Unde mergi?
Trebuie să-mi depun scenariul.
Nu poţi să-l laşi aici.
"Scemariul trebuie să ajungă până în 16 februarie ora 17:00."
Da, dar acceptăm doar coletele venite prin poştă.
Înţelegi?
Dar aici e camera poştei.
Uite ce e...
Nu acceptăm livrări personale.
Toate scenariile trebuie înregistrate prin serviciul poştal.
Fără excepţii, înţelegi?
Nemernic...
Ştii cât de greu este să scrii ceva?
Toate gândurile şi planificarea
şi rescrierea a ceva ce ai scris deja
pentru ca altcineva să poată citi?
Toate nopţile şi zilele petrecute gândind?
Gândindu-te la cele mai potrivite cuvinte...
şi la cel mai bun mod de a le folosi?
Fiindcă povestirea ce o scrii înseamnă enorm pentru tine?
Scenariile pe care le-au scris toţi oamenii ăştia,
cineva le va citi.
Vreau să am şi eu şansa asta!
La fel ca toţi ceilalţi!
Să cheme cineva paza.
Ştii cine sunt?
Ce ai spus?
Ştii cine sunt?
Nu.
Bine.
Hei!
Opreşte-te!
Mulţumesc.
S-A REZOLVAT
A ajuns unde trebuie?
Wendy!
Wendy, ai reuşit!
Dumnezeule!
- Mulţumesc. - Da.
La revedere.
Sunt mândră de tine.
Ai depus scenariul acela de una singură.
Ai spus că vrei să le arăţi că poţi şi ai făcut-o...
Vroiam să-ţi arăt ţie.
Da.
Mi s-a furat iPod-ul.
Am să-ţi cumpăr altul.
Serios?
Apreciez tare mult.
Wendy, m-am tot gândit..
şi...
tot încerc să-mi dau seama...
ce ar fi vrut mama să facem.
Mama a murit.
Nu mai vrea nimic acum.
Hai, Căpitane. Putem face asta împreună.
Nu renunţa acum.'
Clipa finală sosise.
Nu mai era cale de întoarcere.
Cu ultima suflare, Kirk şi-a ridicat vizorul.
Spock se uită în ochii prietenului său pentru ultima oară.
Kirk ştia că e timpul să-l elibereze pe Spock.
Să fie liber să-şi caute partea umană.
SFÂRŞIT."
Epilog.
Totul va fi bine.
Scottie a spus-o.
Dar unde era mica scânteie de lumină
ce călătorea prin univers?
Diferită de restul...
sperând să ajungă la destinaţie...
Acolo unde e locul ei.
"Dragă Wendy...
Îţi mulţumim că ne-ai trimis scenariul
La concursul 'Star Trek.'"
Ţi-am citit scenariul.
Eşti un scriitor minunat.
Chiar eşti.
Mulţumesc, Scottie.
Cu plăcere, Wendy.
Îţi scriu pentru a-ţi mulţumi că ai ales să ne împărtăşeşti povestirea ta.
Suntem uimiţi de talentul şi munca uriaşă
pe care le-ai depus."
Asta e pentru tine.
Mersi.
Hei...
Ai reuşit să depui la timp scenariul?
- Când vei afla dacă ai câştigat? - Curând.
- Baftă. - Baftă să fie.
Din păcate scenariul tău n-a fost ales printre cele câştigătoare...
Dar te rog să nu te descurajezi.
Să nu te opreşti niciodată din scris...
Să nu te opreşti niciodată din a-ţi spune povestea.
Sperăm ca într-o zi să mai citim ceva scris de tine.
Până atunci...
Viaţă lungă şi prosperă."
Bună, Ruby.
Pot să o ţin, te rog?
*** COPAX ***