-= www.OpenSubtitles.org =-
O dată pe noapte...
cineva îşi face apariţia.
- Vin să te prind... - Nuuu..
E cineva care nu te lasă să dormi.
Cassie...Sosesc....
Cine-i acolo?
- Monstrul Gâdilici! - Ba nuu...
Aşa este.
Sylvester Stallone este Monstrul Gâdilici!
Te voi gâdili.
- Ce? - Te voi gâdili.
Nuu...tati. Ajută-mă!
Sunt aici Cassie! Dă-i drumul fiicei mele, monstrule Gâdilici.
O, mână la mână.
- Uite, acolo. - Du-te tată, du-te.
O, dragă.
Încă nu doarme?
Nu.
I-am făcut baie şi acum e mai vioaie decât mine.
Nu va mai fi aşa zvăpăiată la întâlnirea de mâine.
- Noapte bună, scumpo. - Noapte bună, mami.
Dacă reuşesc să-l adorm pe Carl în 10 minute, poate că mai avem o şansă.
Foloseşte un ciocănel dacă trebuie.
Tati!
Da, scumpo.
Eu n-o să mă căsătoresc niciodată.
De ce? Nu-i aşa rău precum pare.
Pentru că eu vreau să stau aici cu voi.
Ei bine, într-o zi ai să creşti,
ai să cunoşti un tip minunat, şi o să vă căsătoriţi...
Dar noi doi vom rămâne mereu cei mai buni prieteni.
Noapte bună, Cassie.
Tată, oare poţi fi mai dobitoc de atât?
Cassie, tu ştii unde stă fata asta sau doar crezi că ştii?
Ştiu doar o singură cale spre casa ei şi tu n-ai vrut s-o iei pe acolo.
Pentru că e o tâmpenie s-o luăm pe acolo.
Da, dacă să şi ajungem acolo e o tâmpenie...
De ce nu foloseşti sistemul de navigaţie?
Pentru că prinţesa indiană din spate nu ştie nici adresa, nici numele străzii.
Ştie doar că e casa de lângâ altă casă cu fântână.
Hei tată, Cassie tocmai ţi-a arătat degetul.
Dacă nu găsim casa aia în 2 minute...
- Uite-o. - OK, scumpo...
Grăbeşte-te şi adu-ţi prietena.
- Ticălosul. - Am auzit.
Bine.
- Unde sunt? - Tocmai a ieşit din maşină.
OK.
Asta care prietenă e? Cea plăcută?
Înainte îi cunoşteai toţi prietenii.
- Erai amuzant şi carismatic. - Ei bine, acum are 15 ani.
Nu-i place să fiu carismatic. Găseşte asta ciudat.
O, nu...e cea exagerat de amabilă.
Buna ziua, mulţumesc pentru invitaţie.
Orice prietenă de-a lui Cassie e binevenită. Am cam întârziat.
Să nu uiţi să-l feliciţi pe Todd pentru fuziunea cu Alpine...
spune-i că arată bine, că i se potriveşte costumul...
- Eventual că şi miroase bine. - Să-i ling şi faţa?
Nu şi nu-l atinge, nici măcar să nu dai mâna cu el.
- Bine, domnule "Fricos faţă de microbi". - Da.
Iată-i...bătrânul Bob - "cotoiul Bob".
- Testicole. - Bună, Todd.
Bună. Bună.
Ei bine, felicitări pentru sucurile Alpine.
- Bob mi-a spus că ai reuşit. - Da.
Doamne Jamie, dacă şi fosta mea soţie ar fi arătat fel de bine ca tine,
aş mai fi încă implicat într-o căsnicie dezastruoasă.
Mulţumesc Todd. Ce compliment încântător.
Uite-l pe Laird.
Laird...
- Deci, el e puştiul minune? - Da.
Masteratul la Harvard. Plănuim să-l lichidăm.
Te bagi?
- Cassie? - Iată-l.
Laird...Ştii ce va fi grozav? Mă vei face să mă simt neimportant.
Nu glumesc.
Cass, du-te să-l saluţi pe Todd.
De ce?
Pentru că te place. Îţi dau şi 20 de dolari.
Pot să mă duc şi eu? Am citit totul despre el pe Internet.
- OK. - OK...
Bună ziua, domnule Mallory. Mă bucur să vă revăd.
- Ooo...Cassie Munro. - Micuţa Cassie?
Te-ai făcut o domnişoară frumoasă.
Mulţumesc. Ea este prietena mea Gretchen.
- Bună Gretch. - Bună.
Nu dumneavoastră aţi introdus în şcolile de stat sucurile "Pure Vibe"?
Eu sunt. Tatăl lui Cassie m-a ajutat, căci el este şeful departamentului PR...
...dar eu sunt "il presidente".
Uau! Deci dumneavoastră sunteţi responsabil
pentru distrugerea sănătăţii a milioane de copiii.
- Gretchen... - Ei...eu n-aş spune asta.
Obezitate, diabet, colesterol.
Sunteţi responsabili pentru tinerii supraponderali. Înoată în ea!!
Mulţumesc. M-am distrat foarte bine.
Ţine-o tot aşa!
Să nu te prind!
Hei amice, nu vrei s-o laşi mai moale cu muzica?
Îmi strici ritmul.
Respect.
Cas, putem vorbi?
- Dumnezeule. Ce? - Nimic. Vina mea.
Tata diabolic. Lasă.
Ce faci? Te simţi bine?
- Nu, nu prea. - De ce nu te decojeşti?
Aşa a şi părut. Cassie a fost aşa de aspră...
A venit Bob, vorbim mai încolo. Era sora mea.
- Ai vorbit cu Cassie? - Da, am încercat...
Încă mai sângerez puţin.
Nu ştia că Gretchen va face asta.
Nu, nu ştia că va arunca aia peste şeful meu.
Vin sau Martini?
- Ambele cu o cutie de Prozac. - OK.
Mai ţii minte cum era altădată? "A venit tata!" Acum...nimic.
Ne uităm la TV în 4 camere separate şi ne dăm mesaje când cina e gata.
Ei bine, atunci haide să schimbăm lucrurile.
Să începem cu Hawaii.
Fără laptop, fără agendă, fără telefoane de afaceri.
- Pur şi simplu să mergem. - Fără ce?
Şi să ştii că n-o să-i mai vezi toată vara. Carl se duce în tabară.
Da. Şi Cassie are pregătire pentru colegiu în Palo Alto, ştiu.
Exact. Şi vor pleca a doua zi după ce ne întoarcem.
Va fi la fel şi în Hawaii.
Ei ne bagă în seamă doar atunci când au nevoie de bani.
Eu mă bucur că mergem.
Şi nu-ţi mai fă griji din cauza serviciului.
Todd te place. Eşti indispensabil.
Mă tem că nu.
Mă tem că Laird pune mâna pe postul meu...
E mai tânăr, mai isteţ, cere mai puţini bani.
- Ce-ai spus? - Nimic.
Poftim. Pentru iubirea adevărată.
- În Hawaii va fi grozav. - Da.
Trebuie să anulezi excursia din Hawaii.
De ce?
Avem un obstacol în calea fuziunii cu Alpine.
De ieri?
Unul dintre fraţi are "sindromul părerii de rău" al celui care vinde.
- Gary... - Larry.
Gary e încă pentru. Arată-i nişte bani...
şi va măcăni ca o raţă. Larry e nervos.
Dacă-i spun soţiei că nu mai mergem în Hawai, o să mă omoare.
Ai loc unde să-ţi pui bicicleta.
- Bob! - Todd!
Bob! Bob, această criză ţi-a salvat slujba.
- Chiar aşa? - După ziua de ieri...
Ar fi trebuit să te concediez ca să-mi păstrez reputaţia aici.
Dar cu problema asta Alpine... mai am nevoie de tine.
Fii binecuvântat, Todd.
Trebuie făcută o nouă prezentare.
Pot s-o fac şi să ţi-o trimit din Hawaii pe email.
Prezentarea o poate face şi Laird. Dacă-i spun, el va sta în birou.
Va face duş la rezerva de apă.
Dar tu ai ceva ce lui îi lipseşte.
- Suflet? - Nu. Tu eşti bun la şedinţe.
Ai tupeu.
Vreau să scrii prezentarea aceea şi s-o expui la şedinţă.
- Da. - Aşa că nici un Hawaii.
- Nu. - Boulder, Colorado. Vineri.
Amână excursia din Hawaii.
Nu pot, copiii au alte planuri pe restul verii.
- Trebuie să te duci la Boulder. - Exact.
Şi să ştii că după ce tu divorţezi, am să mă dau la Jamie.
Să-i dai bijuterii.
Dacă tu o iei pe Jamie, pot să o iau eu pe Elaine?
- O vrei pe Elaine? - Mai bine decât nimic.
Crede-mă că nu-i mai bine.
Elaine e şi acum supărată pe mine ca mi-am luat concediu anul trecut.
Crede ca de asta n-am fost promovat.
- Aaa, excursia cu rulota... - Excursia cu rulota?
Ooo...Faimoasa excursie cu rulota. Putem vedea pozele din nou?
Ia staţi aşa, staţi aşa. Nu mişcă nimeni.
Ai închiriat rulota aia?
Mamă, un idiot a parcat un jaf de rulotă în faţa casei noastre.
Poftim?
O, Dumnezeule...e soţul tău!
- Bună! - Ce-i asta?
- E o rulotă. - Şi ce caută în faţa casei noastre?
- Mergem cu ea în vacanţă. - În Hawaii?
- Nu, că nu merge pe apă. În Colorado. - Ce s-a întâmplat cu Hawaii?
Haideţi...Hawaii e destinaţie atunci când e iarna. Dar acum e vara.
Locul în care vă duc este unul special, şi nu-i ca unchiul Mike.
Este lacul Nirvana, unde am fost cu părinţii când eram mic.
Glumeşte? E amuzant? Nu-mi dau seama niciodată.
Ei haideţi, nu vroiaţi întotdeauna în tabară?
Nu vezi ca aşa mă pedepseşte pentru ce-a făcut Gretchen?
Vroiam să fac surf. Asta e bună tată. Mulţumesc mult!
Hotelul din Hawaii are sală de antrenament pentru ridicat greutăţi.
Mie nu-mi respectă nimeni programul de haltere?
Noi nu suntem excursionişti cu rulota. Nu poposim în campusuri.
- De ce nu? - De ce? De ce nu?
Pentru un lucru. Nouă ne place să facem duş.
Ei bine, are duş. Haide să facem acum un duş împreună.
Bob...Tu ştii unde stai când mergi cu rulota?
- Unde? - În parcuri pentru rulote.
Dragul meu, aminteşte-ţi că nu suntem sociabili.
Ascultă, în Hawaii nu-i vedeam deloc pe copiii.
Dar în acest fel ne putem petrece timpul cu ei.
Tu trebuie să-ţi petreci timpul cu ei.
Eu stau 9 ore pe zi cu ei. Şi vreau Hawaii!
Bine, mergem în Hawaii.
De Crăciun. O să fim doar noi şi mulţi evrei.
O să avem toată şunca numai pentru noi.
Off, va trebui să gătesc.
Nu, nu va trebui pentru că voi găti eu în fiecare seară, fiecare cină.
O să trebuiască să tragem câte un pui de somn. Camera de hotel, dupa masă...
- Uşa închisă, dormit... - Aaa, dormit.
- Cum o să facem asta într-o rulotă? - Voi conduce încet.
- Vroiam să mi se facă masaj. - O să-ţi fac eu masaj.
Deci o să găteşti, o să-mi faci masaj şi o să-ţi petreci timpul cu copiii?
Da...Ai priceput.
Ai anulat excursia în Hawaii pentru ca aşa ţi-a cerut Todd?
Ne pui să facem în mod voluntar vreun experiment?
Familia călătoreşte şi nu bea altceva decât Pure Vibe...
pentru a vedea dacă ne cad dinţii?
Scumpo, trece vremea mea cu copiii.
Haide, iubito. De ce nu ieşi în lume cu bărbatul tău vânjos?
Nu mă fă să caut o parteneră livrată prin poştă.
Bob...
Iată ceva ce probabil i-a scăpat soţului tău genial.
Patru mile pentru galon?
Mai bine am sta acasă şi am da foc unui câmp petrolier.
Cât rafinament.
Sau am putea călători îmbrăcaţi în clovni.
Mi-am petrecut noaptea pe toaletă. Sunt sigur că e contagios.
Bine, fără detalii...doar trimite-mi noua prezentare prin e-mail.
- E canapeaua mea. Mişcă. - Plimbă ursul.
- Oricum, locul ăsta e mai bun. - Mda...
Bine aţi venit la bord. Înainte să pornim la drum,
cred că ar trebui să dăm acestei frumuseţi un nume. Vreo sugestie?
"Marele rahat".
"Marele rahat mişcător".
În această atmosferă, să pornim!
Bravo Nr. 1!
Dragule, eşti sigur cum să...?
- Dragule? - Ai încredere în mine, OK?
Mersi.
O, Dumnezeule.
- Dragule, dragule. - Ce?
- O, o...Copacul! - Da...E OK.
Dragule, dragule, dragule...
O, Dumnezeule...
- Suntem bine. - Dragule...
Dragule...copacul, copacul!
Dragule...dragule...
- Dragule... - OK.
Vrei să mai loveşti şi altceva?
Nu vrei să te întorci? Am ratat pisica vecinilor.
Mai aveţi 31 de ore până la destinaţie.
- Ce-i asta? - Sistemul de navigaţie "RoadMate 700".
Dar i-am spus Lola.
Faceţi-o la dreapta în următorii 30 de metri...
Mulţumesc, Lola. E foarte exactă până la 3 metri.
- Ia-o înainte. - Nu, Lola zice s-o iau la dreapta.
O să eviţi traficul, ia-o înainte.
15 metri.
- Dar a zis s-o iau la dreapta. - Eu îţi spun să mergi înainte.
10 metri...
- Alege. - Scumpo, te rog...
Faceţi curba la dreapta.
Alege!
Tată!
Faceţi curba la dreapta.
Vina mea.
Mai aveţi 30 de ore şi 59 de minute până la destinaţie.
Închide-l.
Uite tată, ceva interesant.
"Obiectele lăsate la voia întâmplării dintr-un birou neîncuiat,
pot provoca distrugeri". N-ai citit asta?
Nu, mă gândeam prea mult la cum ne vom distra, Cas.
Tata, cineva îţi fură rulota.
Nu Carl, n-o fură nimeni, e goală şi se duce la vale.
O, da. Ei bine, e vina mea.
Da, da.
- Mersi, Saul. - Irv!
- Irv. - Nu "Saul".
Nu ştiu de unde să-i iau pe Saul.
Ei bine, mersi.
- Veşti bune. - Am fost adoptată.
A fost bună. Nu! Datorită priceperii mele în mecanică...
şi al farmecului meu, Saul...
- Irv! - Da, Irv. Irv, dealerul...
Mi-a spus că probabil am stricat treapta de parcare şi frâna de urgenţă.
Am avut o mică altercaţie, ştiţi... atunci când mama voastră mi-a distras
atenţia, când trăgeam de volan pe şosea.
Dar frânele de condus sunt bune, nu doar bune, ci excelente.
Tot ceea ce trebuie să facem atunci când parcăm...
este să punem două obstacole la roţile din spate.
Va fi perfect. Mulţumesc pentru ajutor. OK, haideţi!
Va fi distractiv. Haideţi! Kilometri cu zâmbete.
Niciodată n-am fost tratată mai josnic.
- Aşteaptă să te măriţi. - Mulţumesc.
Toată lumea să se urce în "marele rahat mişcător."
A fost uşor.
Şi-acum ce facem?
Hei, ştiu. Ce-ar fi să mergem la plajă să facem surfing?
Stai aşa...am uitat. Nu suntem în Hawaii.
Suntem acolo unde NASA a înscenat aterizarea pe lună.
Ia staţi puţin.
Fiţi atenţi. Se cheamă "pop out".
Ţineţi-vă bine!
Iupii...Hei unde sunteţi?
- Cât de grozav e? - Grozav ca Macarena.
Hei...
Vreţi să vedeţi un film? Dar unde?
Iartă-mi ignoranţa juvenilă, dar n-ar trebui să-l conectezi
pe "marele rahat" la curent?
Ba da.
Am mâncat porcării. E timpul sa scap de ele.
Eşti dezgustător.
Tată! Toaleta e înfundată!
Carl...ce-ai mâncat?
Tată, nu-i al meu.
Există o problemă. Decantorul dă pe dinafară.
Şi nici măcar nu e murdăria noastră. Aşa a fost lăsată.
Nu-i o urgenţă naţională. Ne ducem în locul unde se deversează dejecţiile.
Haideţi să mergem cu toţii.
Oricât de atrăgător ar suna, cred că refuz de data asta. Mersi.
Şi nu uita că tu găteşti cina.
Sigur. Mai mult îmi place să curăţ mizeriile altora decât să fiu în Hawaii.
Pot să vin eu?
Nu numai că poţi veni... dar ai să poţi arunca mizeriile.
- Chiar? - Da.
Va fi ca un moment de vis, amice.
Floare la ureche.
- Va dura mult, domnule? - Ei bine, depinde...
Dacă voi putea ataşa tubul ăsta şi voi pleca imediat.
Ce se întâmplă?
Tipul ăsta trebuie să ataşeze un tub.
- Care-i treaba? - Încerc să ataşez un tub.
Tipu' ăsta încearcă să ataşeze un tub.
Poate reuşeşti să vorbeşti mai tare.
Ăla nu-i tubul care trebuie. Celălalt e.
- Da. - Da.
- Are un cot. - Exact.
Cel de acolo.
- Să-i dăm drumul. - Da.
Îţi mai trebuie unul.
Da, da...dar e destul de lung... dar...
Ar trebui să aibă un cot de ăla cu o îmbinare tip baionetă.
- N-are. - Are acolo un cot în formă de Y.
Da, cu ăla se rezolvă.
Cot în formă de Y?
Un cot în formă de Y.
Acela e un Y. O, înţeleg.
Unul la un capăt...al doilea la celălalt capăt...
- OK, aşteaptă. - Să-i dăm drumul.
Uite ce...Nu sunt expert în deşeuri,
dar nu vor ţâşni fecalele pe la capătul asta liber?
Nu, trebuie doar s-o ţii sus în aer...aşa.
Aşa...un pic mai sus. Aşa.
- Cam aşa. - Aşa e bine.
Eşti sigur că va merge?
Sigur, omule. E hidraulică elementară aici.
OK, Arhimede.
Hei, Joe Joe.
- OK... - Dă-i drumul.
Închide-l!!
- În mod sigur n-a mers. - Nu.
- Are nevoie de un furtun. - Cine are unul?
Gornicke, cred. Mă duc să-l aduc.
- Eu aduc nişte muzică. - O, nu. Te rog.
Şi nişte chipsuri de tortilla.
- Ne-au ramas şi niste cârnăciori. - Adu-i.
Hei, oameni. Nu e nevoie să faceţi o paradă. Nu vreau să vă deranjaţi.
O, nu, nu.
O să ne ocupăm noi de asta pentru tine, amice.
Cârnaţi.
- Chiar aici. Vrei unul? - Da.
Aşa...a mers.
Sigur va ţine?
Hei, omule.. De ce ţi-ar mai vinde furtun dacă n-ar putea împrăştia?
Să-i dăm drumul. Deschide, Joe Joe!
E blocat, mă duc să trag apa.
- Hei, tată. - Fiule...
Poate acum e momentul să-ţi spun că tatăl tău nu se pricepe la toate.
Da, m-am prins de asta când ai început să asculţi sfaturile unor idioţi.
Tot ce ne trebuie acum e o chitară.
Hei, omule. Nici măcar nu l-a deschis până la capăt.
- Vezi? Fără griji! - Da.
- Alo! - Bob?
Salut, Todd. Da, mă simt încă foarte rău.
- Unde mi-e prezentarea? - Prezentarea?
E una din cele mai bune pe care le-am făcut, nu că m-aş lăuda...
- Ţi-o trimit prin e-mail joi dimineaţă. - Joi?
Nu-i destul de devreme. Mâine ar fi bine.
Oo...trebuie să plec.
O, tipule...ce nasol arată.
Nu-ţi fă griji, mai aduc un tub.
Ferea!!
Aici ai făcut cea mai mare greşeală a ta:
I-ai ascultat pe Howie şi Joe Joe.
Doi băieţi de treabă, dar cam înguşti la minte.
Ei nu se pricep în chestii privind materiile fecale.
Bine zis.
Travis Gornicke.
Bob Munro.
Să amânăm strângerea asta de mână până când te spălăm.
Da.
Eşti suficient de curat ca să-ţi foloseşti propriul duş, Bob.
Am curăţat tot vehiculul, tată.
- Bună treabă, fiule. - Mulţumesc, băieţi!
- Cu plăcere. - Pentru nimic, domnule Munro.
- Uite ce...Aş putea să vă ofer... - Nu Bob! Nici nu te gândi.
- Suntem vecini. - Tată, mama vrea să ştie...
Ce ţi s-a întâmplat?
A fost acoperit de rahat.
Ştiu senzaţia.
Mama vrea să ştie când vei găti cina.
Atunci când voi fi pregătit, aşa să-i spui lui maică-ta.
- Îi voi spune. - Spune-i că sunt foarte pregătit.
Bine, mulţumesc.
Hei...Mi-a făcut plăcere să te stropesc, Bob.
De ce nu ar putea lua masa cu noi?
Păi, în afară de putoare, nu văd de ce nu.
De ce nu vii? Marţea se dă carne de vită.
Şi după aia ne putem uita la "Ernest Goes to Jail".
- E amuzant. - Ei bine...e un film clasic.
- Da, o să ne distrăm de minune. - Eu aş vrea să vin.
Dar am promis familiei că le gătesc specialitatea mea:
- Shish kebab. - O, e bine.
- Atunci cu altă ocazie. - Da, încearcă să mă ţii departe.
OK.
Carl!
- Iubitule, cum merge? - Grozav, iubito.
OK...Cât mai durează? Pentru că nouă ne este foame.
Patru ore, poate şi mai mult dacă mă mai întrebi.
- Poftim? - E un cuptor mic...
Şi va trebui să coc cartofii cu un uscător de păr setat la maxim.
Hei...cine vrea să meargă la o petrecere?
- Am sosit. Sper că n-am întârziat. - Nu.
- Bob a spus că am fost invitaţi. - Da.
- Desigur că da. - Ei bine...iată-ne.
- Şi suntem flămânzi. - OK.
- Marie Jo, ne-au venit musafirii. - Care musafiri?
Cei care stau destul de aproape ca să te audă strigând, dragă.
Oo...bună! Scumpule, ajută-mă.
- Sigur, scumpo. - Aşa.
Ia să vedem...Pe Earl şi pe Billy îi ştiţi.
- Salut. Eu sunt Earl. - Iar eu nu sunt Earl.
Iar ea este soţia mea, Marie Jo, şi dânsa, fiica mea, Moon.
Salut.
Moon - parcă e un nume hippiot, ca şi Moon, Rainbow, Bong.
Am botezat-o după Warren Moon.
A fost fundaş la echipa "Houston Oilers".
Ei bine, ea este soţia mea, Jamie.
Cassie, fiica mea. Fiul meu, Carl.
Botezat după Karl Marx, socialist...
După unii, părintele comunismului modern.
Ies afară cu sângele şiroindu-mi din ochi,
Mă uit şi îmi spun: "Cine-i scumpetea aia?"
A doua zi, ne-am căsătorit în Juarez.
După 9 luni a apărut Earl.
Şi...ai un prieten?
- Da, de fapt sunt logodită. - Nu mi se pare.
Şi...de unde sunteţi? Unde locuiţi?
- În spatele acelui volan. - Serios?
- 24 din 24...America. - Da?
Da? Şi cum se duc la şcoală Moon, Earl şi Nu-sunt-Earl?
Studiu la domiciliu.
Sper să nu vi se pară prea îndrăzneaţă următoarea întrebare, dar cum...
Cum ne câştigăm existenţa? În mai multe feluri.
Am câştigat 25 de mii când l-am turnat pe tatăl vitreg al lui Marie Jo la poliţie.
În închisoare primeşte ajutorul de care are nevoie.
A...era să uit. Mary Jo are o "învârteală".
Adică câştigă 60 de mii pe an fără să plece din rulotă.
Serios? Croşetând?
Amuzant.
Sunt agent comercial mobil pentru Happy Max.
N-aţi văzut sau auzit reclamele la claxoane pentru maşini?
- Nu. - Nu, nu cred.
"Billy, pantofi albi", ia du-te şi claxonează.
- Fiţi atenţi. - Aşteptăm.
De fiecare dată îmi place.
Uau! E fantastic...a fost...
Jamie, eşti casnică?
- Da. - Atunci când nu are vânzări.
Să te înscriu la Happy Max. Am o geantă roşie în rulotă.
Plus că sunt distribuitor de cosmetice "Lovely Lily".
- Mary Jo e cosmeticiană de meserie. - Dacă mai stai şi mâine aici...
am să-ţi fac un tratament cosmetic complet pe gratis.
Un pachet la 39 de dolari...gratis.
- O, ar fi bine, iubito. - Mm...nu!
Ştii...am să mă ocup toată ziua numai de tine.
- Poftim, domnişoară. - Îmi pare rău, nu mănânc carne.
Ştiu, te-am auzit vorbind. De asta ţi-am adus porţia asta.
- Nu are carne. - Nu are carne?
Ai auzit? Nu are carne. Mulţumim, sunteţi foarte amabil.
- Aşa este...sunt numai organe. - Poftim?
Măruntaie de cerb. Sunt proaspete.
Am dat cu maşina peste el dimineaţă. Restul le-am pus în baie.
Dar stomacul, creierul, pancreasul le-am făcut tocăniţă...
pentru că în această căldură nu ţine.
- Baia. - Domnişoară!
- Uite-o pe fetiţa mea. - Tată, putem pleca?
Da. Mulţumim mult pentru cină. A fost grozav totul.
Tată, ascultă!
Acesta e un fel de cântec al familiei.
Copii, haideţi! Repede, aduceţi...ştiţi voi ce...
O să le placă.
Ooo...muzica este bună, dansantă...
- O, ce minunat. - Haide, Moon. Haide.
- Aşa. Mulţumesc, dragule. - Mulţumesc.
- O, da. - Aliniaţi-vă cum am repetat.
Am o iubire nesfârşită pentru tine...
De-acum înainte, asta îmi doresc.
De prima dată de când ne-am întâlnit, am ştiut...
Că voi avea o dragoste nesfârşită pentru tine.
De prima dată de când ne-am întâlnit, am ştiut...
Că voi avea o dragoste nesfârşită pentru tine.
Dragostea mea pentru tine!
Niciodată nu mă satur de cântecul ăsta.
Ultima dată când l-am auzit, eram dezbrăcat pe câmp...
Tată!
Da. Mâine pornim la drum.
- Încotro? - Departe.
Mount Watson...în Colora...aaaauu...
- A fost o plăcere să vă cunoaştem. - La fel.
- Sper să ne revedem. - Ce spuneţi de micul dejun de mâine?
- Pâine şi fudulii de cerb? - O, da. E amuzantă exact ca tine.
- Noi luăm micul dejun foarte devreme. - Şi noi la fel. La 6 e bine?
O să fim plecaţi de mult la ora aia.
Da, credeţi-ne.
Bob? Bob?
- Să mergem. Să mergem Bob? - Da, iubito.
- Ce oameni prietenoşi. - Da, sunt de treabă.
- Bună, domnule Munro. - Bună, Billy. Eu...
- Aveţi unul grozav. - Poftim?
E un laptop foarte frumos.
O...mulţumesc. De ce nu dormi?
Am insomnie, n-am mai dormit de la 5 ani.
Aşa că umbli aiurea prin tabără.
Da, nu mă deranjează. Numai acum pot fi singur.
Bine, ne mai vedem.
OK...
Se încearcă stabilirea conexiunii...
Nu este disponibilă conexiunea
Conexiunea a eşuat
- Bună dimineaţa. - Bună dimineaţa, domnule Munro.
- Haide. Haide. Să mergem. - E ora 5:30.
Familia Gornicke!
Bob! Puţin ajutor.
Puţin ajutor? Cassie?
Se mişcă. Ea...ea vine.
Carl, haide.
Să ne mişcăm. Să ne mişcăm. Bob, haide.
Carl. Cass, cum stăm?
A ieşit pe uşă. Vine. Ajutor, ajutor, vine!
Haide. Să mergem, să mergem. Haide, haide, haide!
- Haide. - E în viteză, dar nu se mişcă.
- Roata! - Porcăria aceasta de "pop-out".
Grăbeşte-te mamă! Vine!
Haide, haide, haide...
Poţi să mişti odată raha...?
Bună!
Ooo...chiar se trezesc dis-de-dimineaţă.
Mergem cu doar 10 kilometri pe oră.
Ia şi depăşeşte-l!
Copii...lăsaţi-l în pace. Nu-i chiar aşa de bun şofer.
Chiar aşa?
Dragul meu...dragul meu...
- Haide! - Bob...
Bob. Bob. Bob.
Bob.
Bine.
- OK. Bine. - Mersi.
- Hei...ia ghiciţi. - Ce?
Avem nevoie de benzină.
Şi chiar trebuie să merg la toaletă.
Ştii că avem şi noi aşa ceva.
Da...dar după ultimul meu duş cu surprize...
OK, OK...fă ce trebuie să faci.
Am o "rachetă" care-mi vine.
Dacă ar exista o "zână a rahatului", aş câştiga o groază de bani.
O să mai dureze, scumpo. E un rezervor de 80 de galoane.
Tată, eşti aici?
Carl, lasă-mă un moment.
Desigur. A venit unul dintre cei din campus.
Vin acum.
- Hei, Bob! - Travis.
Da...Cred că ai o mică problemă cu vehiculul.
Nu sunt eu expert...
dar e vorba de treapta de parcare şi de frâna de urgenţă.
- Cum de ai...? - E un miracol.
Am tras şi într-o clipă a început să se mişte.
E ceva. Vreţi să ştiţi povestea atunci când Isus ne-a salvat dintr-o tornadă?
E o poveste grozavă.
Ştiţi...mi-ar plăcea, dar eram în toaleta bărbaţilor,
având nişte treabă, atunci când m-a întrerupt Carl.
Dar lui Jamie i-ar plăcea să audă.
Ei bine, parcă a fost ieri...
Mulţumesc.
Ştii...nu vreau să fiu prea mare.
- Adică...nu vreau să arăt anormal. - Nu...
- Ce-i asta? - E o listă cu toate locurile...
care se întind de aici până în Colorado ce vând mâncare organică.
Am luat-o noaptea trecută de pe Internet.
Ooo...drăguţ din partea ta.
- Ce asculţi acolo? - Nimic.
Deci...Billy a fost lovit chiar lângă copacul acela.
Şi chiar înainte să fi căzut la pământ...nu ştiu de unde...
a apărut o saltea Simmons de mărime mare,
care a lunecat chiar sub el şi care i-a atenuat căderea.
Şi viaţa sa i-a fost salvată. Plus că aveam nevoie de saltea.
Mă doare spatele.
Deci...vreţi să staţi cu noi la micul dejun?
- Noi... - Am mâncat.
Domnule Munro, tocmai i-am spus lui Earl şi Moon
despre laptopul acela pe care îl foloseaţi.
- Când foloseşti tu laptopul? - La servici, tot timpul.
- Doar îi spuneam că... - Când te-a văzut?
Ştiţi ce...ne-ar place să luăm masa împreună.
- Iată şi cineva înţelept. - Bine aţi venit în lumea mea!
Băieţi, luaţi masa, venim şi noi. Bine. Haideţi copii!
- Îi lăsăm baltă? - Desigur.
- OK. - Copii, haideţi.
Deci pentru că tu le-ai spus că ne trezim devreme,
a trebuit să ne sculăm la ora 5:30,
ca să evităm familia Gornicke,
pe care n-am mai reuşit s-o facem până la urmă,
pentru că tu ai refuzat să foloseşti toaleta din rulota pe care ai închiriat-o.
Eşti hotărâtă să ai un moment prost, nu-i aşa?
Cu toţii avem, tată.
Nu şi eu. Eu trăiesc fiecare provocare.
Iubitule, poate că ei au primit nişte veşti proaste în familie,
şi au trebuit să plece.
Eşti o femeie dulce, Mary Jo - de aceea te iubesc...
Dar să ştii că oamenii aceia ne-au lăsat baltă.
O, Trav...Iubitule, opreşte. Opreşte puţin.
Arată ca un cântăreţ de folk.
- Hai sus. - Bună!
- Ce mai faci, amice? - Domnule.
Bine ai venit în rulota Gornicke!
Eşti cântăreţ de folk?
Cass...vrei să dai drumul la cuptor?
Sunt atât de plictisită că aş putea să vomit.
Am adus tot felul de jocuri... Sorry!, Monopoly, Twister...
- Haide, va fi distractiv! - Distractiv.
Ai dat drumul la cuptor?
- Nu. - O fac eu.
- Un raton...în cuptor! - O, te rog. Nu.
Nu deschide!
Tu ai luat friptura de noaptea trecută?
- Cred că nu. - Care e planul?
Să i-l dăm lui Carl. Poate îl va mânca el.
Să ţi-l dăm ţie. Poate că face parte din cura ta de slăbire.
- Bine spus. - Hei, hei!
Vedeţi ce poate face un raton?
Se joacă cu noi. Vrea să ne împartă în tabere.
De aceea, trebuie să rămânem uniţi şi puternici.
- Du-te şi scapă de el. - Doar eu?
- Da. - OK.
Haide, Blue. Se află ratoni acolo.
- Haide, băiete. - Bob.
- Du-te după el, băiete. - Bob.
Glumeam.
Intru.
Nu mă opreşti nimeni? "Tată, nu! Ratonii pot avea şi rabie!"
Nimic? Nici un cuvânt?
Nu prea.
- Tată! - Da, iubito.
Să nu-i faci vreun rău.
Intru în rulotă...
Nici un semn încă.
Voi...deschide uşa cuptorului...
O deschid acum...
O, Dumnezeule!
Sunt mai mulţi!
Cred că glumeşte, băieţi.
Înapoi.
Înapoi! Înapoi! Înapoi!
Hidoşilor...
Avem nevoie de un plan.
Gata. Afară! Afară din rulota Gornicke.
Nu l-am furat, ci l-am găsit.
Ei bine...acum l-ai pierdut.
De aceea ei nu au venit la masă.
El şi-a pierdut computerul şi trebuia să-l găsească.
Eu repede m-am gândit la ce e mai rău.
Mă simt ruşinat.
O, dragule...
- Ce-i aia? - E un dispozitiv cu gaz urât mirositor.
Am luat-o de la un tip din birou. M-a costat 175 de dolari.
O pot obţine de pe net cu 5 dolari, ştiu asta.
Şi o vei folosi acolo?
M-a asigurat că nu e deloc toxic. E la fel de "nociv" ca şi bunicul Ted.
Nu o murdări.
Ia asta!
Da!
Fugiţi, creaturilor!
Da, sunteţi mai mulţi de unde aţi venit, bandiţilor!
Da!
Nu sunt aşa de prost echipat să mă descurc în situaţii de urgenţă,
aşa cum pot crede unii oameni.
- Nimeni nu a spus că eşti prost echipat. - Ştiu, iubito.
Şi cât timp va dura?
Până la şase ore.
Ce seară frumoasă.
Să stăm afară şi să ne bucurăm de natură.
De ce nu stăm în cort?
O, nu putem. Pentru că tata a pornit-o în graba mare înapoi în Nevada.
Atunci de ce nu am putea măcar să stăm sub umbrelă?
Da, cum să nu. Tata a dat-o de mâncare ratonilor.
- Te rog, încearcă din nou la birou! - Nu. El e un idiot.
Nu ne va lăsa. M-a taxat cu 70 de dolari pentru aceste genţi.
Dar ce zici de restaurantul de care am trecut pentru a ajunge aici?
- Da. Au pizza. - Şi un acoperiş.
Nu, e întuneric acolo. În plus, ratonii ăia ar putea să stea la pândă.
Hei! Îl pot vedea. Se află acolo.
Haide, mi-o foame de lup!
- Bob? - E o idee proastă.
E doar...
Carl!!!
Carl, venim!
Bob!
Mamă!
Jamie!
Bob!
O masă pentru patru persoane, la nefumători.
Ştergeţi-vă pe picioare!
Vezi? De asta ar trebui ca să studiezi.
Deci poţi să obţii note bune şi să te duci la o şcoală mare.
Hei tată...cum se face că noi nu am avut niciodată în casă o masă de biliard?
Din cauza celui de acolo.
Am avut una înainte ca tu să te naşti, în sufragerie...
dar apoi, ştii...îţi iei o slujbă... inviţi oameni la cină...ai familie...
Viaţa era distractivă.
Era distractivă într-adevăr. Dar apoi s-a întâmplat ceva şi mai distractiv.
Ne-am luat un grătar "George Foreman".
OK...
E bine. Duceţi-vă la culcare.
Vânzări totale...Media vânzărilor... Preţul de vânzare...
Trimite fişierul
Se încearcă trimiterea
Nu există semnal pentru a putea fi trimis
O, da!
Ooo, minunat. Te-ai trezit. Faci tu cafeaua?
- Cu plăcere. - Mulţumesc.
Vrei ca să conduc eu?
- Eşti bine, tată? - O, da.
Tată...alarmă!
Familia Gornicke!
Mă duc să iau computerul.
Mă simt ca autostopistul ăla din serialul "Zona crepusculară".
De ce tot ne plac atât? Nu suntem atât de atrăgători.
Nu am de gând să-mi petrec restul vieţii mele...
mergând de la uşă la uşă şi vânzând claxoane muzicale.
- Familia Gornicke! O să-i opresc. - Cassie!
Munro!
Bob! Jamie!
Suntem familia Gornicke!
- Fă-te că vorbeşti cu mine. - O, da.
Opriţi! Avem obiectul vostru!
Munro! Suntem familia Gornicke!
Opriţi! Avem calculatorul vostru!
Şi o geantă "Happy Max". Opriţi!
Copii, puneţi mâna pe armele de jucărie.
Tot înainte. Ne vom pune în faţa lor.
Ştii ce...văzându-te pe tine conducând drăcia asta, mă face să mă simt excitat.
Ce!?
Ei au arme!
Şi noi avem.
Poţi să te ridici acum.
De unde ştii să conduci aşa?
Cum crezi că i-am dus pe copii la şcoală la timp?
Ce păcat...Dacă am fi avut adresa lor, le-am fi putut livra.
Ei bine...ştim unde se îndreaptă. Mount Watson, Colorado.
Bine aţi venit în Colorado
Campusul pentru rulote Mount Watson
Ştii...Dacă te-ai îmbrăca cum trebuie, n-ai mai arăta ca de 10 ani.
Aşa "defilez" eu.
O, mişto!
Ai spus ceva, căcăciosule?
Nu am spus decât cum tipul ăla v-a dat clasă acolo.
Jucaţi 2 la 2, nu?
De ce nu te duci să-ţi găseşti o ligă pentru cei ce au sub 60 de cm.
De ce nu-ţi schimbi chestia aceea ce-ţi atârnă la gât cu o faţă?
Am să-ţi tăbăcesc fundul.
- Haide, dă-i! Haide. - Hei, băieţilor...
- Ce se întâmplă prin pădure? - Termita asta e a dvs.?
- Să nu-mi spui... - Băiatul meu...Uşor.
Acesta e fiul meu, C. E mic, dar feroce.
Dar voi, golănaşilor, sunteţi tari. De unde sunteţi?
- Scottsdale. - Scottsdale, din zonă.
Uau! Ce pădure tare.
Dar dacă vreţi să vă luaţi de fiul meu, C...
Daţi-i drumul..pentru că, ştiţi...
E foarte rău şi dacă o să vă dea una, o să vă facă praf.
Veţi fugi, poate chiar şchopătând.
Dar eu vorbesc la pereţi, pentru că e inconştient. Băiatul e inconştient.
Eu nu-l pot împiedica, pentru că vorbesc cu voi chiar acum,
ca să-i ofer şansa de a se linişti... pentru a reveni la un nivel realistic...
...aşa cum eram.
Pentru că am putea fi dezamăgiţi în casa noastră.
Nu doar casa aceea mobilă, reprezentând Malibu şi Westwood.
Plimbaţi-vă, aşa cum facem toţi. Fiţi băieţi cumsecade.
Întovărăşiţi-vă cu Mercedesul meu, chemaţi-mă, luaţi o pauză.
Înţelegeţi ce vreau să spun?
Trebuie să plecăm.
Ar fi mai bine aşa. Să nu mă faceţi să-mi chem avocatul.
Nu eşti bucuros că a venit tata? Era să o încasezi.
Carl. Nu prea mă ajuţi. Carl.
Carl!
Mi se pare că noi nu prea am avut prea multe conversaţii în ultimul an.
Tu ai fost foarte ocupat.
Da, dar nu aşa de ocupat ca să nu observ cât de sensibil eşti
în legătura cu înălţimea ta.
Pun pariu acum pe 1000 de dolari că tu vei creşte mai mult ca mine.
Am văzut poze de-ale tale când erai de vârsta mea. Erai înalt.
Deja te şi bărbieriai la vârsta aceea.
Vroiam să spun altceva.
Vezi tu...eu m-am maturizat foarte devreme.
Am încetat să mai cresc după absolvirea clasei a 8-a.
Dar tu eşti alt gen ca fizic... eşti ca prietenul meu, John Vigoshi.
Când avea 16 ani, el creştea 20 de cm pe vară.
Ce vrei să spui cu asta?
A crescut foarte înalt, foarte rapid... şi aşa vei fi şi tu.
Şi vei prinde şi greutate pe tine.
Şi când vei creşte atât de mare, ştii ce vei face?
Ce?
Vor avea loc competiţii de luptă adevărate între tată şi fiu.
Bine.
Dar pentru asta trebuie să faci eforturi.
Pentru a ajunge sus, trebuie să o luăm de jos.
Vine către tine o aruncare.
Dă-mi o aruncare. O mică aruncare. O aruncare acolo.
Prinde! Bine.
Ce e?
Copii...Masa va fi mai târziu pentru că...
Scuze. Alarmă falsă.
- Nu mă sună pe mine. - Bob...
Alo.
Înainte de a-mi închide iarăşi, trebuie să vorbim.
Îmi pare rău...Nu te pot auzi prea bine.
Semnalul...Nu, nu...Da... Aşteaptă puţin. Semnalul...
Doar...Acum mă poţi auzi?
- Hei, Todd. Ai primit propunerea? - N-a fost rea.
Dar lui Laird nu i-a plăcut prea mult.
- Cui pasă ce gândeşte Laird? - Mie îmi pasă. E tânăr, Bob.
Vom discuta în seara aceasta în legătură cu planul.
- Nu. - Nu?
Am zburat noaptea trecută. E destul de înalt aici şi doresc să mă acomodez.
Nu ai vrea să-mi curgă nasul la prezentare. Va fi cam ruşinos.
Deci...ne vedem acolo. Aici.
Mamă...e în chinuri.
Iubitule...pot să te ajut?
Nu, iubito. Nu coborî aici.
Dumnezeule...voi încerca să curăţ oleacă...
Să nu foloseşti scoarţă de copac.
Ooo...Ăstea sunt super.
Ooo, da...Aşa e bine.
Feriga. "Curăţătoarea" naturii.
Iubitule...Ştii că nu poţi merge în halul acesta. Sunt 10 mile distanţă.
Nu, nu vreau să vă încurc pe voi.
- Nu ne încurci. Vom merge mâine. - Nu.
Mâine vom merge la lac.
Uite ce...Eu voi sta aici. Voi mergeţi.
- Nu ştiu... - Duceţi-vă. E o plimbare frumoasă.
Copii?
Haideţi, copii...
- Da? OK. - Bine.
Voi încerca să fac şi în rulotă.
Sunt OK. Am ferigi.
OK. Sunt OK.
Plecaţi. Plecaţi, băieţi! OK.
Bine aţi venit la "RoadMate 700"
Bună, Lola. Nevastă-mea nu se află aici.
Ce naiba ai condus?
"Cadillac-ul rulotelor", Todd.
Ştii, ar fi trebuit să...
Laird!
Da. Am decis să vin cu prezentarea lui Laird.
- Mai zăbovesc, mai spun câteva glume. - Ai înţeles.
Bună!
- Larry Moiphine. - Garry Moiphine.
- Frumos câine. - O, da. E o dulceaţă.
O, da, cine-i fată bună?
- Todd? - Nu.
- Bob. - Bună, Bob.
- Laird. - Bună, Laird.
Larry. Laird.
Deci, domnilor...Vom mânca puţin şi apoi vom auzi prezentarea voastră.
Tammy încă nu a sosit. Asistenta noastră.
Aşa că vom mânca pe îndelete.
- Haideţi. - Domnilor...
Bună! Scuze pentru întârziere.
O, Doamne...Trebuie să mergeţi la circ înainte să plece!
- A fost frumos? - A fost incredibil!
Deci...
Desigur. Domnilor, cred că aveţi de făcut o prezentare.
- Da. Laird. - Mult succes.
În...anul 1985, compania "Pure Vibe Soda" a achiziţionat
"Mr. Twinkle Iced Tea". În prezent, "Mr. Twinkle" valorează
circa 91 de milioane de dolari.
Şi neavând o profitabilitate atât de favorabilă pe care "Pure Vibe" o oferă
lui "Alpine Soda". Dacă vă duceţi la capitolul 1...
Îmi cer scuze... va fi vorba doar de bani?
Nu...e vorba de acţiuni.
Altceva decât bani?
Ce ne-ar face să schimbăm a afacere de familie locală
pentru a deveni sucursala unei companii de nivel naţional?
Alt...altceva decât bani?
- Exact. - Da...
Garry...Larry.
În urmă cu 50 de ani,
dacă ai fi mers pe orice stradă din America,
într-o seară de luni călduroasă...
Mersi, Laird.
...aţi fi auzit "I love Lucy" ieşind din fiecare şi bloc.
Dar nu vorbesc despre asemănare, ci despre "Nu-i aşa că-i grozav?"
Şi de fiecare dată, America se îndrăgosteşte
de lucrurile făcute împreună.
Şi lucrul acesta se putea întâmpla aici...Voi aveţi un produs minunat.
Acum...lăsând banii deoparte, cum se simţea Walter Frederick Morrison...
atunci când se plimba într-un parc şi vedea oamenii...
cum aruncau câte un disc, iar câinii îl prindeau?
Acum, dacă "Pure Vibe" lansează pe piaţa naţională "Alpine",
cred că avem şansa să lăsăm America să se îndrăgostească din nou de ceva.
Ce atâta grabă? De ce nu stai să îmi exprim recunoştinţa?
Trebuie să duc rulota, Todd, altfel plătesc pentru o zi întreagă.
Ei bine...
Atunci imaginează-ţi cum te îmbrăţişez!
Mersi.
Domnule poliţist...scuzaţi-mă. Ce se întâmplă?
Căderi de bolovani. Redirecţionăm pe şoseaua I-70.
Pe I-70? Va dura ore. Nu mai e vreun alt drum spre Mount Watson?
Trecătoarea Diablo. Dar nu vei reuşi cu asta.
Trecătoarea Diablo. Atenţie: Pot trece doar vehiculele 4x4
Tata avea dreptate. E chiar fantastic.
Da...Săracul tată.
Nu mai bine am merge pe scurtătura asta pentru a ne întoarce?
- Da. - OK.
Sunteţi pe un drum ce nu apare nicăieri.
Ştiu asta, Lola.
Îndreptaţi-vă spre o rută acceptabilă.
Nu pot!
Sunteţi pe un drum ce nu apare nicăieri...
Taci din gură!
Haide, "rahatule". Mişcă-te. Haide! Haide!
Haide că poţi!
Haide! Poţi!
Haide! Haide! Haide!
La naiba.
Îndreptaţi-vă spre o rută acceptabilă.
Tata va fi surprins că ne-am întors aşa devreme.
Da.
Cine-i maniacul ăla?
O, Dumnezeule.
Bob?
Jamie.
De ce stai întins pe pământ?
Scumpo...e ceva ce trebuie să-ţi spun.
Am avut nevoie...de...de...
Am avut nevoie de puţin aer proaspăt.
Pentru problema mea.
Şi cum te mai simţi acum?
Bine.
Chiar foarte bine. Bine.
O, da.
Alo?
Bob? "Motanul Bob"?
Da.
Larry doreşte ca tu să te întorci mâine...
şi să angrenezi toată compania şi pe toţi angajaţii.
Majoritatea doreşte să se realizeze fuziunea.
- Ce? - Nu avem nevoie de el.
O pot face şi eu. Mai dă-mi o şansă. Lasă-mă să i-o fac tipului ăla!
O voi face.
Voi fi acolo.
Minunat.
Vorbeşti cu precipitaţii.
Hei, tată...Poate am putea merge la parcul Yellowstone.
Mi-ar place să merg la Yellowstone.
Da, tată. Putem?
Desigur.
Haideţi.
Vreau să vă arăt ceva minunat.
E greu de uitat acest loc.
Tatăl meu era atât de emoţionat că îmi spunea:
"Ştii, un şarpe care ar sta aici ar fi înfricoşător."
Iar mama: "Cine se va fugi, Allan? Tu?"
Şi tata: "De ce nu-ţi dai foc cozii tale mari şi încovoiate, Ellen."
Ce amintiri...
Sau acest gen de amintiri.
Hei...Ştiţi, ar trebui să iau vehiculul pentru a repara
frâna de urgenţă înainte de a ajunge în Los Angeles.
Da, bună idee.
Şi voi nu cred că aţi vrea să staţi printr-un nu ştiu ce atelier...
De ce nu aţi sta aici lângă lac şi să vă bucuraţi de privelişte...
Eu mă voi duce spre Boulder şi mă voi întoarce într-o oră şi vom face apoi
un mare picnic. Ce ziceţi de asta?
OK. Sună bine.
Copii...ia spuneţi-i tatălui vostru ceea ce doreaţi.
Mulţumim că ne-ai dus în această excursie.
- Mai bine decât în Hawaii? - Da. Mai bine ca în Hawaii.
Veniţi să vă dea tata o îmbrăţişare. Haideţi.
- Aşteaptă. - Carl, în curând vei fi prea mare.
- Tată! - Cassie va fi la colegiu.
- Tată! - Ce?
Rulota ta se duce la vale!
Nuuu!
O, Dumnezeule, nu!
- O, nu! - Tată, las-o!
Bob. Bob!
- Bob! - Mamă, ce faci?
Bob, nuu! Nuu!
Du-te!
Eşti nebun?
E doar un vehicul închiriat.
- Şi cum voi ajunge la întâlnire? - La ce întâlnire?
La cea privind fuziunea cu Alpine.
Iubito, nici nu voi şti ce s-a întâmplat ieri.
- Nu eşti chiar bolnav, nu? - Nu prea.
E vorba de serviciu.
Ne-ai adus în această vacanţă pentru că erai aproape de întâlnirea de afaceri?
- Te încălzeşti. - Fuziunea cu Alpine.
- Bingo. - Deci m-ai minţit de la bun început.
Adică de când suntem căsătoriţi?
Nu, de când ai adus acasă rulota aceea.
De atunci...Da.
Deci, asta nu are nimic de-a face cu dorinţa ta de a fi cu familia.
- Aşadar, ne-ai folosit? - Nu m-ai înţelege, domnişoară.
Eu ştiu? Cred că e destul de deşteaptă.
De ce nu-i explici? Şi lui Carl la fel.
Copii...viaţa e grea.
Şi nu e grea pentru că "videorecorderul TiVo din camera mea nu merge",
ci pentru că eşti responsabil pentru oamenii pe care îi iubeşti mult.
Ştiţi cum e să ai 50 de ani şi oamenii să-ţi sape groapa,
ca să-ţi îngroape cariera...
Bob.
Bine, e puţin cam dur.
Cassie, la ce facultate doreşti să mergi?
La Stanford.
Carl, la ce tabără te vei duce săptămâna viitoare?
- Alaska. - Alaska.
Şi tu, prinţesă din Pasadena, cât crezi că a costat repararea casei?
Ce ţi-a trebuit să iei o bicicletă de 4.000 de dolari?
A trebuit să-mi iau o bicicletă personalizată pentru că şoldurile mele
nu sunt drepte.
Eşti fericită? Acum copiii au aflat ce tatăl lor e anormal.
Uitaţi ce...Trebuie să ajung la acea întâlnire,
sau îmi voi pierde slujba şi ne vom pierde stilul nostru de viaţă.
Să ne grupăm doi câte doi şi să căutăm vreun ajutor.
- Carl, vino cu mine. - Nu...
Cassie?
Îmi voi pierde slujba. Sper că la copii le place să vândă fructe pe autostradă.
Ştii ce te sperie? Faptul că acum e ora de vârf.
Mamă...nu va circula nici o maşină pe şoseaua asta.
O, Dumnezeule!
- Unde-i soţul tău? - Nu mai întreba.
Ai putea să ne duci la aeroport?
Ce sunt astea?
Studiam pentru nişte teste stupide.
Ca un fel de pregătire vocaţională?
Pentru facultate.
Dar câţi ani ai?
15 ani şi jumătate. Am sărit peste o clasă.
Moon totuşi a sărit două clase.
Deci...băieţi sunteţi deştepţi.
O să fiu şomer... O să-mi vând ficatul pentru bani.
Şi apoi a plecat de lângă lac.
Da. Chestia asta chiar m-a muşcat de fund.
Am crezut că Bob era un om bun.
- Are cineva punga de greaţă? - Ţi-e rău?
Eveniment. Cassie şi Earl se pupă.
Ceee?
Fiţi fără griji. Îi urmăresc în oglindă.
Băiatul habar n-are ce face.
- Aşa tată, aşa fiu. - Hei!
Uite ce...trebuie să recunosc ceva.
Bob nu era singurul care încerca să vă evite. Şi eu eram la fel.
Da...e poate şocant, dar noi niciodată nu am creat buna dispoziţie.
Aţi fost şi voi...dar, de cele mai multe ori, am fost noi.
Nu aţi reuşit să-i prindeţi pe cei din familia Munro în starea lor
cea mai bună.
Da. Ştii...aveam un sentiment că aveaţi probleme.
Da...Problema e următoarea:
Aţi apărut veseli şi proşti,
apoi aţi devenit parteneri în căsnicie.
"A venit instalatorul?" "Ia-l pe Carl de la fotbal."
"Îl voi lua pe tatăl vostru de la cabinetul doctorului."
Până când nu v-aţi amintit faptul care v-a adus împreună.
Înţelegeţi ce vreau să spun?
- Nu...nu înţeleg. Eu... - Nu.
OK.
Oricum...În ultimile zile... am fost atât de fericită.
Mai bine îmi spuneţi unde vreţi să vă duc, oameni buni.
O, da?
Jamie!!! Cassie!!! Carl!!!
Haide pe drum, Jamie.
OK...
O, Dumnezeule!
- Doamnele mai întâi. - Aşa, băiete.
Opriţi-vă!
O, Munro!
Plimbarea a fost atât de intensă...
încât în unele locuri a trebuit să o car pe mama şi pe sora mea.
Cred că am făcut nişte muşchi.
- Unde? - În pădure.
Travis!
Jamie.
Bob?
Eşti tâmpit? Vrei ca ai tăi copiii să-şi găsească tatăl lor întins pe şosea?
Tu ce cauţi cu ei?
- Dar tu ce cauţi sus pe maşină!? - Vă urmăream pe voi.
Ai câştigat. Am renunţat la slujbă pentru că nu pot trăi fără voi. Eşti fericită?
Dar nici nu ţi-am cerut să renunţi la slujbă! Vream doar să fii sincer cu mine.
Sincer, ca "Todd mă va concedia dacă mă duc în Boulder"?
- Sincer ca "La naiba cu Hawaii"? - O, înţeleg.
Crezi că dacă îmi spuneai că erai în belele şi că postul tău ar fi fost
în pericol, ţi-aş fi făcut eu probleme?
Nu plânge...E înşelător.
Crezi că sunt o ticăloasă care nu-mi pasă? Chiar îmi pasă. Îmi pasă mult!
De fapt, te urăsc! Ticălosule.
Nu am vrut să ştii că am probleme.
Tu, Cassie şi Carl însemnaţi totul pentru mine.
Ceea ce credeţi voi despre mine, e cel mai important lucru din lumea aceasta.
Nu am vrut s-o dau în bară...
Dacă nu ştii ceea ce simt eu pentru tine nici după 19 ani de căsătorie,
atunci cred că am dat greş ca soţie.
Înseamnă că recunoşti că ai o problemă.
Bob...
Însemni pentru mine mai mult decât un cec.
E bine aşa, pentru că nu vom mai primi aşa ceva pentru un timp.
Căci am pierdut întâlnirea.
Ba n-ai pierdut-o.
Haide, Bob. Vino aici.
E un miracol de Crăciun.
Nu...mi-am dat seama că acesta e locul unde soţia ta trebuia să fie...
Aşa că am adus-o.
Travis nu a fost niciodată înclinat spre propria afacere.
Travis...
o parte din comportamentul meu din această călătorie a părut ca o jignire.
A fost puţin cam "neşlefuit".
Am greşit şi nu trebuie să fii un "om mic" ca să recunoşti asta.
Şi tu eşti un "om mare".
- Adică, nu am vrut să spun... - Am înţeles metafora, Bob.
Vezi, am fost la Stanford.
Prostănacule, te iubesc!
Cine-l iubeşte pe prostănac?
- Te iubesc. - Ştiu, eu...
- Todd. - Nu-i cam dramatic, Bob?
Să apari în ultimul moment.
Arăţi groaznic. Să mergem.
Tată!
- Îmi pare rău. - Îţi pare rău?
Ştiu că ai fost sub stres...şi aş fi putut să-ţi fac mai puţine probleme.
Oricum, eşti un tată grozav în felul tău prostesc.
- Bob? - Da.
Urăsc asta.
- Tată! - Da.
- Am înţeles. - Ce?
Uneori ca să reuşeşti trebuie să faci ceea ce ţi se spune.
Bob!
E ceva foarte important, Bob.
Dacă vei reuşi şi cu asta, vor fi promovări, premii, beneficii personale...
şi, cu propria mea mână, îi voi face vânt lui Laird.
Fiţi atenţi...acesta e Bob! Aminteşte-ţi, amuzant şi plin de şarm.
Bună tuturor. Scuze pentru întârziere...
Tocmai am coborât din munţi...iar data viitoare am să folosesc o şosea.
Cred că nu aţi fost anunţaţi în caz de apariţie a evenimentelor neplăcute.
Iubesc atât de mult sălbăticia încât am decis să mă îmbrac aşa.
Uşor, Todd.
A fost o chestie de aventură pentru a ajunge aici...
Dacă chiar doreşti să afli ceva despre tine...
Îţi pui familia într-o rulotă şi...conduci.
Am văzut câteva lucruri minunate.
M-am luptat cu ratonii şi am învins. Am fost într-un deşert într-un loc
unde crezi că este sfârşitul lumii, dar îl poţi vedea de acolo.
Am întâlnit această familie ciudată...
Păreau să fie ieşiţi din comun.
Ştiţi...Ori de câte ori văd un bărbat uriaş care cântă la chitară,
mi se face pielea găină.
În dicţionar, sub cuvântul "interpretare muzicală", scrie "Vezi: ei".
Ştiţi...ceea ce era straniu la ei...
Sunt sinceri, buni... şi e o onoare să-i am drept prieteni.
Gary...Larry...
Aveţi o firmă super aici. E "copilaşul" vostru.
Pun pariu că la naşterea unui copil, vă este cam teamă, nu?
E ceva minunat, dar ţi-e cam teamă. Nu ştii ce va fi cu el...
Şi următorul lucru pe care îl remarci e atunci când îl vezi în picioare,
când merge...
Încerci să-l ridici...Nu ştii ce faci, dar pretinzi că îţi place.
Şi...următorul lucru pe care îl ştii e că bebeluşul creşte...
Devine mai mare...în vârstă şi în înălţime...
Mai complicat...mai dificil de a te descurca cu el...
Dar...ţii foarte mult la el pentru că... l-ai crescut şi e parte din tine...
Şi eşti mândru de el.
Îl iubeşti mai mult ca niciodată.
Şi acum...trebuie să luaţi o decizie dacă aţi dori să fuzionaţi
afacerea voastră cu familia "Pure Vibe".
Acţiunile se vor împărţi...
Şi o să aveţi la bani de n-o să ştiţi ce-o să faceţi cu ei.
Şi compania voastră va creşte...
Vă veţi putea lua toate lucrurile.. ca echipamente de schi,
bicicletă de 4.000 de dolari...
poate chiar un scaun "Barcalounger" care vă va masa fundul.
În concluzie...Garry, Larry...
Dacă veţi să faceţi această fuziune...
vă promit că veţi lua cea mai proastă decizie din viaţa voastră.
Uau! Tipul ăsta e un angajat nemulţumit!
Nu are talent pentru aşa ceva.
Ia uitaţi-vă la el. Şi-a terminat medicamentele.
Fiica lui m-a insultat la mine acasă.
Ba nu! Prietena mea a făcut-o... Şi asta pentru că "Pure Vibe"
este una dintre cele mai poluatoare companii ale mediului înconjurător.
Ce...Ce cauta copiii ăştia aici?
În plus, anul trecut, v-aţi externalizat activităţile pentru a găsi
forţă de muncă mai ieftină în alte ţări.
Las-o în pace, Todd. Las-o în pace.
O las în pace. Te las în pace. Dar tu eşti concediat!
Câine...
Carl...
Eroul meu...
Todd...demisionez.
Scumpule, pare să fie zăpadă pe pământ.
A rămas de iarna trecută. La înălţimea asta nu se topeşte. E glaciară.
Trecătoarea Independence. Doar maşinile 4x4 sau prevăzute cu lanţuri
- Nu avem lanţuri. - Nu am nevoie de ele.
Alea sunt pentru iarnă. Nu pentru luna iulie.
Nu ştiu...eu văd zăpadă.
Hei tată...noi suntem săraci?
Carl...sunt mai multe modalităţi de a măsura bogăţia unei familii.
Cred că dragostea unei familii...
- Eu vorbeam despre bani. - Suntem săraci lipiţi.
Ce-ar fi să ne vindem casa?
Am putea trăi cu toţii în "Marele rahat mişcător".
Da...am fi împreună tot timpul, la fel ca cei din familia Gornicke.
- Sună fantastic! - Ooo, da!
- Lanţuri. 4x4 - Mersi.
Domnule poliţist, bună ziua.
Ştiu ce veţi spune: "Unde vă sunt lanţurile?"
Domnule, acesta nu este un vehicul obişnuit.
E parţial şi vehicul de teren, şi 4x4 şi e certificat de RAR.
Are direcţie asistată, transmisie automată,
controlul stabilităţii... controlat de mine.
Are roţi încălzite. Aş fi vrut să am aşa ceva.
OK...Permisul şi talonul, domnule.
Aaa...uite-l.
Cred că acesta era contractul de închiriere.
Am avut o...întâmplare nefericită lângă lac.
Mi-am pierdut portofelul.
Numele meu e Bob Munro.
I-am prins. Erau înaintea ta.
Să mă prindă?
Domnule poliţist...ştiu că nu arată grozav, dar e rezistent.
Îi place să călătorească prin zone dificile şi să stea la apă.
Am stat două zile lângă lac. A trebuit s-o "pescuim".
Înseamnă mult pentru noi. Nu-l putem abandona.
E ca un animal de companie mare şi urât. Serios.
L-ai prins! Mulţumesc, Sam. Îţi suntem datori.
Te-am urmărit să te ajung toată dimineaţa, Bob.
Am luat doar un suc.
Nu. Vream doar să ştii că ne vom lansa pe piaţa naţională.
Ei bine, mult noroc.
Împreună cu tine!
Vrem să vii în compania noastră!
- Îmi oferiţi un post? - Da!
- Da, îl acceptă. - E o negociatoare dură.
Se pare că ni te-ai alăturat echipei noastre.
- Tată, ai uitat ceva. - Iubito...
Nu-l întrerupe pe tatăl tău atunci când discută cu şefii săi. OK?
Desigur, dar rulota se mişcă.
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro
-= www.OpenSubtitles.org =-