Ascultă-mă. Spune-i lui Simon că Tommy are planurile şi modelul.
Mă întorc cam în 10 zile şi pot prelua atunci.
Toate vin la momentul nepotrivit.
Dan? Alo?
Se întâmplă întotdeauna în acelaşi loc.
Destul de convenabil, de fapt.
O să fii câteva zile departe de cei mici, nu-i aşa?
Voi avea un pic de linişte.
Te duci în locul potrivit pentru asta, băiete.
Poftim.
Şoferii trec direct pe la mine.
Dacă ai nevoie de ajutor, spune.
Eu vin sâmbătă dacă n-am veşti de la tine. Bine?
- Mulţumesc, Doug. - Mulţumim, Doug.
Să fiţi cuminţi!
Kate! Mă gândeam să facem o plimbare.
Poate după micul dejun!?
Kate?
Mă gândeam să facem plimbarea aia. Ştii care? Cea în jurul coastei.
Să vedem cum îmi iese asta, bine?
Bine. Da.
Eşti bine?
Pregătită?
- Nu, sunt pui! - Ce tot vorbeşti?
Îi facem la grătar, cu pâine prăjită şi puţină lămâie.
- Hai, adu-i înăuntru. - Le poisson!
Ia uite.
2002?
În regulă. Le arunc eu.
Fir-ar!
Grozav.
- Cum a fost? - Am făcut o baie rece.
Doug ajunge aici dimineaţă. O să repare el.
Bun.
Nu-mi amintesc să ne fi făcut probleme data trecută.
A trecut ceva timp de când ai mai fost aici, totuşi.
E foarte temperamentală, trebuie să-ţi spun asta.
Niciodată nu pică mult timp.
Nu, am încercat şi eu asta, prietene. N-a funcţionat.
Uite aşa.
Trebuie s-o laşi în jos cât numeri până la trei.
S-o ţii foarte jos.
Pentru a o reporni, citeşte astea şi se rezolvă. Bun aşa, omule.
Corect.
Aproape uitasem.
Am un cadou de la doamna Doug.
Le-a pregătit în mod special. Ai grijă la dinţi.
E foarte amabilă. Mulţumeşte-i din partea noastră.
Nu prea are ce face în capătul acesta de lume.
Ori asta, ori vorbeşte cu mine.
Crede-mă, nu rămân niciodată fără tort.
- Voi cum vă descurcaţi aici? - Bine.
Încă n-aţi luat-o razna?
Nu, ne place insula asta. Am petrecut clipe frumoase aici.
Le-aţi regăsit, nu-i aşa?
- Bun, ne vedem mai târziu, Martin. - Grozav. Mii de mulţumiri, Doug. Pa.
Kate?
- Kate, te-am strigat. - Aşteaptă o secundă!
Lasă-mă un minut, bine?
Cina e pe masă.
Martin!
- Martin! - Da! Sunt aici, jos.
- Ce se întâmplă? - S-a defectat iar.
Ce noroc.
Da. Mulţumesc.
Făceam baie şi s-a stins.
- Ai avut noroc? - Nu.
Am ţinut-o jos numărând până la trei. Nu pare să funcţioneze.
Uite ce scrie: "folosiţi o şurubelniţă cu clichet."
"Asiguraţi-vă că dispozitivul de închidere din faţa generatorului este închis."
Avem o "defecţiune intermitentă de curent".
Da, sigur asta avem.
Da.
Ce naiba e şurubelniţa cu clichet?
Fir-ar!
Doug, Martin s-a rănit.
Generatorul practic a explodat peste el. Terminat.
E o rablă, dar nu ştiam că e chiar aşa defectă. Terminat.
Doug, este... Nu-ţi face griji.
Bine, dar oricum aduc doctorul.
Mâine de acum. Nu te mai atinge de generator până nu venim noi. Terminat.
Bine.
Mulţumesc, Doug. La revedere. Terminat şi deconectat.
Nu e absolut nimic.
Cred c-o să încerc să-l sun din nou prin radioul şoferilor.
Da. Este imposibil să găteşti la foc.
Îţi sunt suficiente pâinea cu brânză?
Nu-i nimic, Kate. O scot eu la capăt.
Ce vrei să faci?
Strângeam lemne şi am găsit chestia asta.
Am aşteptat toată ziua, iar Doug încă n-a apărut.
Se întunecă. Trebuie să reparăm asta.
Doug, aici Fairweather Cottage. Terminat.
Haide.
Aici Fairweather Cottage. Terminat.
Dacă te-ai linişti...
Putem vâsli până la el? Putem vâsli până pe continent?
- E la mile distanţă şi e un ger cumplit. - Bine, deci stăm aici.
Te rog, nu te prosti. Haide...
Unde ne-a fost mintea de ne-am întors aici?
Ne-am întors în acelaşi loc,
de parcă asta ne-ar rezolva toate problemele.
Nu văd care e legătura cu toate astea.
Serios, Martin, e o adevărată tortură faptul că ne-am întors aici.
Kate!
Chiar îmi dau toată silinţa.
Dacă vrei să-mi cer din nou scuze, o fac.
Îmi pare extrem de rău că n-am fost acolo.
Îmi pare rău că s-a luat curentul şi afurisitul de generator a explodat.
Îmi pare rău că ne-am întors aici.
Îmi pare rău pentru tot.
Nici măcar nu ţi l-ai dorit.
Iisuse Hristoase. Te rog...
Martin!
E cineva aici. I-am văzut!
Aici Fairweather Cottage de pe Insula Blackholme.
Vrem să raportăm un om rănit.
Avem nevoie de asistenţă medicală, vă rugăm. Terminat şi deconectat.
Doug, dacă ne auzi, suntem Martin şi Kate. Te rugăm să ne contactezi.
Gândeşte-te o secundă.
Bine, el...
Probabil a venit cu o barcă de pe continent.
Înseamnă că barca e pe plajă.
Du-te tu, eu rămân cu staţia de emisie-recepţie.
Bine, revin.
La naiba.
Nu e nicio barcă. Nimic.
Poftim?
Fir-ar să fie!
Poate c-ar trebui să plecăm. Hai să plecăm.
Kate, ascultă-mă. N-avem barcă, n-avem cum să plecăm, n-avem nimic.
- O afurisită de armă! - Ştiu.
- Bun, trebuie să i-o luăm. - Nu fi ridicol!
- Ascultă-mă, Kate. - Nu.
Dacă e militar, va înţelege.
Dacă nu e militar, nu ştim cine naiba e.
Bine.
Du-te în dormitor.
Apă. Vreau apă.
Vreau nişte apă.
Ce s-a întâmplat?
Traversam nişte ape tulburi,
iar barca mea a fost atrasă spre stânci.
Te rog.
Martin!
Eşti bine?
Scuză-mă, nu ştiu cum te numeşti.
Soldat Jack Coleman. Echipa Tactică de Intervenţii.
Martin Kennedy.
Vă mulţumesc amândurora pentru ospitalitate.
- I s-a scufundat barca. - Am încercat să evit stâncile.
Aşa cum îi spuneam lui...
- Eu sunt Kate. - Kate.
Mareele din ocean...
Nu-mi amintesc decât stâncile şi apa care intra la bord.
Eşti din armată? Din Marină?
Armată.
Facem un exerciţiu de recunoaştere în zonă.
Crezi că te caută?
Da.
Staţia voastră funcţionează?
Nu prea. E defectă de vreo două zile. Nu pot...
Nu pot vorbi cu proprietarul, Doug.
A setat-o pe frecvenţa lui, dar nu l-am putut contacta.
Poate poţi să arunci o privire.
Ar trebui s-o pot repara.
Sunteţi doar voi doi?
Pe insulă?
Da.
Da. Doug e... Doug e proprietarul. El e pe continent.
Acolo e.
Baia e în direcţia opusă.
- Mai ai nevoie de ceva? - Nu cred. Nu. Mulţumesc.
- Odihneşte-te. - Mulţumesc.
Vreau să vorbesc cu tine între patru ochi.
O să i-o dai?
Nu.
Mă duc să discut cu el un pic.
- Eşti bine? - Da.
Ce vrei să faci?
Vrei să iei loc, Martin?
Nu, stau bine aşa.
O să-ţi spun ceva,
iar tu o să asculţi.
Apoi vei face cum îţi spun eu.
Sunt trei lucruri esenţiale pentru siguranţa ta şi a soţiei tale.
M-ai înţeles până acum?
Da.
A fost o epidemie.
O pandemie globală care a început în America de Sud.
R1N16. Gripa Argromoto.
E un virus extrem de contagios în aer, care atacă sistemul respirator.
Dintre cei contaminaţi nu există supravieţuitori.
E fatală şi se răspândeşte cu rapiditate.
E doar o chestiune de timp până va ajunge aici.
Dacă radioul vostru funcţiona, aţi fi auzit transmisiunile.
Cea mai bună apărare pentru noi este să securizăm locul acesta.
- Vorbesc prea repede? - Stai, stai. Ce...
Ce vrei să spui mai exact?
Spun că o boală extrem de contagioasă şi letală se îndreaptă încoace,
iar noi trebuie să ne apărăm.
Sfaturile oficiale ale armatei
sunt să să ne sigilăm în casă, pentru şanse sporite de supravieţuire.
Trebuie să începem imediat.
Tu cum de nu te-ai contaminat?
Cum de nu eşti contaminat?
Nu sunt contaminat datorită costumului etanş
şi măştii de oxigen, prin bunăvoinţa Armatei Britanice.
Nu-mi arde de glume, Martin.
Armata ştie asta de săptămâni întregi.
Am încercat s-o controlăm,
dar chestia asta este incontrolabilă.
Am fost cu toţii însărcinaţi cu menţinerea ordinii.
Da? Şi unde ţi-e afurisitul de costum?
Când mi s-a scufundat barca, ori a rămas agăţat, ori s-a dus la fund.
Martin?
N-ai vrea să ţi se molipsească soţia.
Crede-mă.
Nu vreau să fiu obligat să fac rău nimănui.
- Ce se întâmplă? - Nu-i nimic, Kate.
Vino aici.
Hai încoace. Vino aici.
- Martin, tremuri! - Ne aude.
Tocmai mi-a spus că există o boală, o pandemie.
- Îi ucide pe toţi. - Poftim?
Trebuie să sigileze locul. Asta mi-a spus.
Trebuie să sigileze casa ca măsură de protecţie.
- Gata, suficient. - Uite... Kate!
Hei!
Am fi ştiut dacă era vreo boală.
Doug ar fi venit să ne spună.
Sper, pentru binele lui, că s-a sigilat în casă, la fel ca toţi.
E o prostie.
E o prostie!
Dacă vrei să pleci, pleacă.
Dar fă-o înainte să sigilez casa. Odată ce uşa va fi încuiată...
Nu se va mai deschide.
E nebunie curată.
Ar trebui să ne luăm lucrurile şi să plecăm.
Kate...
N-am idee ce se întâmplă de fapt afară.
Tot ce ştiu
este că momentan suntem blocaţi pe insula asta.
Suntem încercuiţi de ape îngheţate şi nu avem unde să plecăm.
Vreau să merg acasă. Nu stau aici cu el.
Avem asta.
Avem arma lui.
Nu putem decât să-i cântăm în strună şi să-l menţinem blând
până aflu ce se întâmplă exact.
N-aş vrea să fie nimeni rănit.
Martin!
'Neaţa.
Ibricul e pe foc, dacă vrei ceai.
Sunt Kate de la Fairweather Cottage.
Doug, sunt Kate...
Bateria merge, dar nu primeşte nimic. Am verificat-o aseară.
Doug? Suntem Martin şi Kate. Ne recepţionezi? Terminat.
Trebuie să văd şi generatorul, pentru că nu aveţi curent.
- De ce ai baricadat uşa? - Să nu intre cei infectaţi.
Credeam că riscul e produs de un virus.
Tot ce facem aici e să minimalizăm riscurile,
nu doar cele ale virusului, dar şi ale oamenilor ce fug de el.
Chiar voiam să vă întreb. Aveţi arme în casă?
- Puşcă de vânătoare sau ceva similar? - Nu.
Altceva ce-am putea folosi ca să ne apărăm?
Nu, n-avem aşa ceva aici.
Atunci va trebui să improvizez.
Ia ceva de acolo şi ajută-mă.
Conservele din bucătărie trebuie raţionalizate.
Martin!
De unde ştii că nu suntem contaminaţi? Am fost afară.
Nu sunteţi. Nenorocitul acela nu persistă.
- Dacă-l inspiri, îl elimini prin tuse. - Acesta e primul simptom? Tusea?
Dacă inspiri microbii în plămâni,
aceştia atacă celulele gazdă, adică pe tine.
Pe alea le expectorezi, iar restul ies ca lichid.
Noi...
Trebuie să ne contactăm familiile. Trebuie să...
Ai spus c-o să repari staţia.
Nu mai ai pe nimeni acolo.
Am nevoie de ajutorul tău.
Poţi începe sortarea alimentelor din bucătărie.
Du-te naibii!
Ajută-mă să-l mut lângă uşă.
E destul de focoasă pentru cât e de micuţă, nu?
Mie aşa îmi plac femeile,
dar pentru tine probabil e dificil să fie ea şeful.
Sigur te descurci? Da?
Martin...
Începe cu scaunele alea, da?
E un început bun.
- Încerc din nou staţia. - Fă-ţi de cap.
Aici Fairweather Cottage.
Mă recepţionează cineva? Terminat.
Îmi pare rău să fiu cel care aduce veştile proaste.
Aveţi copii?
Evident că nu.
Serios? Credeam că tu şi cu Martin trebuia să fi avut până acum.
Nu este treaba ta.
De mine îţi este frică?
Nu trebuie să-ţi fie frică, Kate.
Eu şi cu Martin o să avem grijă de locul ăsta.
O să-l sigilăm şi vom fi doar noi trei.
Ca o familie.
Kate?
Lipeşte asta. Mai bine ai începe de sus.
Sunt oameni aici.
Sunt doar doi sau trei.
Când au văzut casa, s-au lăsat jos.
Haide. Vino.
Lasă-te în jos.
Am văzut doar doi sau trei, dar probabil sunt mai mulţi care aşteaptă pe ţărm.
Nu îi putem lăsa să intre aici.
Lasă-te în jos.
Înapoi.
La naiba.
Ştiu că suntem aici.
Poftim.
Ridică-l.
Ridică-l, naibii, amice.
Martin!
Jack, uite-ţi arma.
Lasă-te în jos.
Dă-o încoace.
O să acoperi partea aia. Da?
Stai departe de ferestre. Du-te!
Martin! Ia asta.
- Suntem bine înarmaţi aici înăuntru! - Jack!
Jack... Jack!
- Martin... - Kate, lasă-te în jos!
Au auzit împuşcăturile şi se îndreaptă spre ţărm.
Au plecat?
Deocamdată.
Au fost oameni afară, Kate. Au fost oameni!
Spune-i, Jack.
Or să se întoarcă.
Trebuie să fim atenţi de acum încolo,
tot timpul.
Te-ai descurcat bine.
Aşadar, baza ta este în apropiere?
Da.
Cum se numeşte?
- Baza? - Cum se numeşte baza?
Se numeşte Goose Bay.
Încerci să îţi dai seama ce se petrece, nu-i aşa?
Este al naibii de confuză.
Să mă ia naiba.
Dacă ai terminat cu întrebările o să mă apuc de treabă.
A fost super.
Cum poţi să stai acolo şi să nu spui nimic?
Poate dacă ai rezista să-l contrazici cu fiecare ocazie...
Ce sugerezi să facem? Care este marele tău plan, Martin?
Sunt modalităţi, Kate. Dar nu trebuie să te grăbeşti aşa, de fiecare dată.
Ai dreptate. Ar trebui să-i dăm arma înapoi,
să-l lăsăm să fie în control. Nu cred asta!
Nu o putem lăsa să ne pună în pericol siguranţa.
Înţelegi asta, nu-i aşa?
Trebuie să lucrăm împreună.
Noi doi. Bine?
Pentru că nu o putem lăsa pe ea să ia afurisitele de decizii.
Da?
Se răceşte, nu-i aşa? O să mă uit la generator pentru tine.
Dar aş putea avea nevoie de ajutor.
Pot să ajut eu.
Aş aprecia asta.
Da.
Vrei să-mi dai şurubelniţa de acolo?
- Asta? - Aia.
- Nu o să funcţioneze. - Ce?
Am spus că nu... o să funcţioneze.
- El crede că... - Are nevoie să fie reconectată.
Conexiunea este stricată.
Vrei să aprinzi focul?
De ce nu faci asta?
Luminează aici.
- Ce încerci să faci, Kate? - Am reparat generatorul.
Nu vorbesc despre afurisitul de generator.
Îi fac pe plac.
Sunt încă aici, Kate.
- Este apă caldă. - Te rog, nu fă asta.
A spus Martin că îi poţi împrumuta lucrurile?
Nu cred că l-ar deranja.
- Miroase bine. - Astea trebuie tăiate.
Sunt omul tău.
Ai fost mult timp în armată?
M-am înrolat la 18 ani.
Aşadar, asta înseamnă... şase, şapte ani.
Şase sau şapte ani.
Am văzut cicatricea de pe braţul tău.
Nu, asta a fost doar o neînţelegere prietenească.
Mă întreb dacă a durut.
Eşti căsătorit?
Am fost, odată. Da.
Nu ai copii?
Nu am avut ocazia.
De ce?
Boală a avut grijă de asta.
Cum era ea?
Soţia ta.
Ea...
A trecut prin multe.
A încercat să pară curajoasă, dar era fragilă.
Probabil merita un bărbat mai bun.
Slabă, micuţă.
Ten închis, păr negru.
Era foarte frumoasă.
Era şi amuzantă.
Pare să fi fost drăguţă.
Nu era de nasul meu, serios.
Nu aş spune asta.
Ce faci?
Nimic.
- Ce faci? - Eu doar...
- Dumnezeule! - Încercai să faci pe deşteapta?
- Îmi rupi braţul. - Să iei arma?
Sau erai doar disperată?
Cât timp a trecut, Kate?
Cât timp a trecut de când ţi-a dat ce vrei?
- Te rog! - Este în regulă.
Doar o neînţelegere amicală.
Dar dacă o mai menţionezi pe soţia mea din nou, nu va mai fi. Ai înţeles?
Îmi pare rău.
Dacă aş fi vrut cu adevărat ce ai în pantaloni,
aş fi luat.
- Da? - Da.
Ţi-am citit micul articol.
Nu aş lăsa rahatul ăla la vedere, dacă aş fi în locul tău.
Nu te cunoaşte deloc, nu-i aşa?
Trebuie să-ţi spun ceva.
Eu... nu am...
fost sinceră cu tine.
Eu...
Am încetat să mai iau pastilele.
Aşa am rămas însărcinată.
Nu a fost un accident.
Spuneai tot timpul că nu eşti pregătit.
Îmi pare rău.
Este doar vina mea.
Sunt foarte...
- Te iubesc. - Te iubesc.
O să îndreptăm asta.
Kate şi cu mine plecăm acum, Jack.
O să ne încercăm şansele afară...
pentru că trebuie cu adevărat să ne vedem familiile.
Nu vrem alte probleme.
Eşti o mare figură, nu-i aşa?
I-ai spus?
De ce nu-i spui lui Martin ce am citit?
Ştie totul.
Totul.
Înţeleg.
S-a terminat, Jack.
O să scot scândurile astea,
o să iau lucrurile noastre şi o să plecăm.
- Te rog, nu! Te rog! - Mişcă!
- Kate! - Acolo!
Jos. Jos pe podea. În genunchi!
Haide.
Cu faţa pe podea.
Pune-ţi faţa pe podea.
Martin...
Repetă după mine. Nu plecăm nicăieri.
Spune-o!
- Spune-o! - Nu plecăm nicăieri.
Nu... plecăm nicăieri. Te rog...
Suntem doar noi trei.
Este în regulă, Kate. Este în regulă.
- Spune. - Acum suntem doar noi trei.
- Martin... - Este în regulă.
Te rog...
Aţi avut şansa să plecaţi şi n-aţi făcut-o.
Bună dimineaţa.
Vrei să pregătesc eu micul dejun, iubito?
Totul este pregătit pentru tine.
Tu ai scris asta?
Da.
Jurnalistă şi arhitect.
"Nu o să uităm niciodată locul ăsta.
O să ne întoarcem.
Da, o să ne întoarcem."
Asta a fost în 2002.
Aruncă cuţitul! Aruncă cuţitul!
Kate, aruncă-l. Este în regulă, este în regulă.
- Aruncă-l, sau îi zbor capul! - Nu-l atinge naibii!
De ce ai făcut asta?! Încerc doar să fiu naibii civilizat!
- Ştim ce eşti! - Da? Vrei să-mi spui?
- Jack... - Spune-mi ce sunt!
E speriată, omule!
Pentru Dumnezeu!
Este îngrozită, omule.
Este chiar atât de greu naibii să ne înţelegem?!
Este?!
Afară! Mişcaţi-vă!
- S-au uscat? - Da. Aproape. Aproape gata, cred.
Vine.
Repede! Ascunde-le.
Voi amândoi, jos.
- Pentru ce? - Jos!
Mişcaţi-vă!
Haide.
- Ridic-o! - Martin.
- Ce este în neregulă cu el? - Lasă-mă o secundă.
- Are un criză de astm. - Un minut.
- Iubitule, unde îţi este inhalatorul? - În dormitor.
Mergem cu toţii.
Ajută-l naibii pe tip.
Este în regulă. Este în regulă.
Mâinile sus!
Mâinile sus, să vi le văd!
Ţineţi mâinile sus!
Unde ai pus inhalatorul? În baie?
Stai! Aşteaptă!
Mişcă.
Mâinile sus. Pune mâinile sus!
Ridică-ţi naibii mâinile!
Bine. Ia arma, Kate.
- Ce? - Ia arma.
Haide, Jack.
Lasă naibii arma. Las-o.
- Ai fost afară. - Da, şi am văzut cadavrul lui Doug...
- Şi o soţiei lui! - Ţi-am spus că au fost aici oameni, nu?
- Cine a făcut asta, Jack? - Ţi-am spus...
Este descărcat.
Bine. Mă ocup de el.
Vino cu spatele către mine.
Mergi cu spatele.
Continuă să mergi. Continuă.
- Ai preluat în cele din urmă controlul? - Nu mai vorbi cu mine.
Nu-mi pare a fi genul de tip cu armă, dar pun pariu că ţie îţi place asta.
- Îi place un bărbat cu armă. - Taci naibii! Taci!
Nu este rău pentru un arhitect.
Continuă să mergi.
Ce o să faci acum?
Care este marele tău plan?
Nu ai nicio idee, nu-i aşa?
O să mă împuşti?
Martin.
Opreşte-te!
Aş face-o.
Ştiam că ai asta în tine.
Foarte bine pentru tine.
Bine. O să-l legăm. Leagă-l.
Asta este o idee bună.
- Mâinile la spate. - Întoarce-te!
- Nenorociţilor... - Pune-ţi mâinile la spate.
- Faci o treabă excelentă. - Leagă-l!
Martin.
Asta este.
Ăsta este primul simptom.
S-a îmbolnăvit. S-a îmbolnăvit naibii.
Nu este nicio boală afurisită!
Martin! Dumnezeule!
Ţi-am spus, naibii!
Ţi se pare asta a fi astm?!
A fost afară. S-a îmbolnăvit.
Deschide uşa, Kate.
- Ce i-ai făcut? - Nimic.
A fost afară şi a respirat aerul infectat, deşi i-am spus să nu facă asta!
Jack, te rog, adu-i ajutoare.
- Asta este tot ajutorul de care are nevoie. - Nenorocitule! Nu!
La naiba...
Nu vrei să trebuiască să te vadă aşa Kates.
O să-i spun că ai murit rapid.
Da?
Nu va mai dura mult până când vom rămâne doar noi doi.
Are nevoie de ajutor.
Trebuie să aducem pe cineva să-l ajute!
Da? Crezi că ne va ajuta cineva de afară?
Dacă ieşi, mori! Da?
Pune-ţi mâinile la spate. Mâinile la spate.
- Nu va muri aici. - Suntem deja morţi!
Din momentul...
L-ai omorât.
Martin... Martin.
Martin...
O să chem ajutoare.
O să găsesc o modalitate. Bine?
Şi o să plecăm de aici.
Aici este Fairweather Cottage.
Blackholme Island.
Sunt trei oameni morţi,
şi încă unul bolnav grav.
Ăsta este un apel urgent pentru ajutor.
Sunt Blackholme Island, Fairweather Cottage.
Avem nevoie de ajutor. Sunt trei oameni...
Jack.
Nu ne pasă ce este acolo afară. Noi... nu vrem să murim aici.
Boala nu este afară.
Este aici înăuntru.
Este chiar aici.
Mincinosule!
Ce naiba eşti?
Vreau să-mi spui adevărul.
Soţul meu este pe moarte.
Spune-mi.
Mi-au dat să aleg.
Să stau în închisoare sau să merg la un spital militar.
La spital au început să testeze nişte medicamente noi.
Am fost un şoricel de laborator.
M-au minţit!
Mi-au dat multe din rahaturile alea.
Mi-au dat această boală mortală, nenorocită.
M-au îmbolnăvit.
- Ai evadat? - Nu.
M-au lăsat să plec.
Au făcut o greşeală.
M-au eliberat, când nu trebuiau să facă asta.
Apoi soţia mea a venit să mă ia.
De unde era să ştiu că eram contagios?
Am îmbolnăvit-o.
Mi-am îmbolnăvit soţia.
Am ucis-o.
De ce te-aş crede?
Tu i-ai ucis pe Doug şi pe soţia lui?
I-ai ucis?
M-au găsit în adăpostul lor pentru barcă.
A trebuit să plec de pe continent şi să traversez.
Ştiam că sunt purtător.
Aşa că i-am pus să mă ducă.
S-au îmbolnăvit rapid.
Poate pentru că erau în vârstă, dar... Tu ce ai fi făcut?
Ce ai fi făcut?
Ştiai că o să fim infectaţi.
Ştiai că boala nu este afară. Era în tine.
Voi m-aţi primit înăuntru.
M-aţi primit înăuntru. Nu am putut împiedica asta.
Dar nu vă puteam lăsa să ieşiţi afară să risc să-i îmbolnăviţi şi pe alţii.
Trebuie să izolez boala.
A trebuit să mă izolez!
Dar îţi jur...
Nu am vrut niciodată să ucid pe nimeni.
Dragostea mea...
O să fie... o să fie totul în regulă.
O să fie în regulă. Nu...
Ce ne-ai făcut?
Ştiai că funcţiona.
Nu vă puteam lăsa să contactaţi pe nimeni.
Către public. Un bărbat înarmat şi periculos a evadat
dintr-o bază militară din zona voastră.
Soldatul Jack Coleman a fost văzut ultima dată purtând uniforma militară.
Nu vă apropiaţi de el pentru niciun motiv.
Evitaţi orice contact. Raportaţi autorităţilor toate întâlnirile cu el.
Aceasta este o transmisie militară de urgenţă către public.
- Un bărbat înarmat şi periculos... - Spune-le.
Nu pot să fac asta.
Spune-le ce ai făcut.
Fă-o!
Asta nu-l va aduce pe Martin înapoi.
Spune-le ce ai făcut.
Asta nu o să ne ajute!
Recepţie. Recepţie. Terminat.
Sunt HMS Walker. Identifică-te, te rog.
Dacă aţi intrat în contact cu soldatul Coleman
şi aveţi orice simptom al infecţiei,
avem un vaccin antiviral.
Crede-mă, astea sunt minciuni.
Vor să auzi asta! Asta nu este adevărat!
Avem un vaccin.
Nu, Kate...
- Martin ar fi putut fi salvat. - Nu. Nu există niciun vaccin pentru asta.
Nici măcar nu ştiu ce boală am!
Vor doar să ştie unde suntem ca să vină să ne ucidă pe amândoi!
Crede-mă, te rog.
Nu o să părăsim niciodată insula asta.
Nu o să o părăsim niciodată.
Subtitrarea: Kprice/Avocatul31