RO IMAGE 2000 prezintă
IRLANDA, 1992
Sari!
- Asta e grea. - Aici!
Am nevoie de ajutor.
Fii pregătit!
Stop! O luăm de la început.
Nu ştiu sigur cum...
Mâine o să ai dureri mari.
E pornită? O să auzi tot.
E ăsta de aici. Da, cred că era prea încet.
Metrou
ASTA SPUNE EA
Chiar vreau.
- Dar, ştii... - Ţi-e frică.
Oricui i-ar fi.
Chiar crezi că îl putem opri dacă vorbesc?
Cred că e important pentru alegători să deţină informaţia asta
când stabilesc dacă e potrivit să fie preşedinte.
Dacă mă dă în judecată?
"New York Times" o să mă ajute?
Presa nu poate să ofere suport juridic.
Ai fi pe cont propriu.
Rachel?
Sigur o să scrii despre Jessica Leeds?
Jessica e hotărâtă să participe.
Bine.
O fac. O să declar oficial ce mi-a făcut.
Da? Excelent, Rachel!
Mulţumesc.
... în New Hampshire, cerând alegătorilor să-l voteze pe senatorul republican
ca măsură de control.
Ea spune că au dat mâna, iar el nu-i dădea drumul.
A început s-o sărute pe obraji.
Apoi ea spune că "m-a sărutat direct pe gură."
... posibilitatea e foarte reală. Întrebarea e dacă republicanii...
Violet, nu! Mami trebuie să plece la muncă.
- O să stai cu tati, bine? - Violet!
Mama se duce la serviciu. Hai să-ţi vedem animalele!
- Vino! - Talia, eşti eroina mea!
Îmi arăţi elefantul tău?
Ştiu că e un aperitiv, dar e o abordare neobişnuită, nu?
E foarte simplu. Mereu pun...
N-am găsit dovezi de intenţii răuvoitoare.
Nu poţi obstrucţiona justiţia.
Bună dimineaţa, Jodi!
Dar ştim ce vor face minorităţile.
Nu mai au entuziasmul de acum patru ani, dar ştim ce vor face.
- Ştim ce intenţii au tinerii. - Sună-l!
- Iar ţi-a fost rău? - Da.
Cică trece după primul trimestru.
Ar trebui să dormi.
Mă culc imediat ce primesc un răspuns.
De la oamenii lui Trump? Şi dacă nu răspund?
O să răspundă. Dar nu putem publica nimic până atunci.
- Alo? - Megan Twohey?
Da, dle Trump.
Nu le cunosc pe femeile astea. Mint.
Dacă le-am făcut ceva, de ce nu s-au dus la poliţie?
Jessica Leeds şi Rachel Crooks n-au spus că vă cunosc,
ci că au fost întâlniri întâmplătoare.
"New York Times" a inventat poveştile astea. Dacă le publicaţi, vă dau în judecată.
Şi înregistrarea de la "Access Hollywood"?
- Faceţi aşa ceva? - Nu.
Nu fac aşa ceva, erau discuţii ca între băieţi.
Dle Trump, Miss Utah afirmă că aţi sărutat-o cu forţa de mai multe ori
când deţineaţi concursul Miss America.
Minte! Eşti o fiinţă dezgustătoare!
... mai multe femei îl acuză pe Donald Trump că le-a atins într-un mod nepotrivit.
Jessica Leeds şi Rachel Crooks
au declarat pentru "New York Times"
că au fost pipăite şi sărutate de Trump fără acceptul lor.
... pentru o companie din Trump Tower,
susţine că miliardarul a sărutat-o pe obraz şi pe gură.
Doamne!
Rachel, îmi pare foarte rău.
Am făcut o declaraţie oficială, ai publicat-o şi ăsta e rezultatul.
- Da, îmi pare rău. - Eram pregătită, dar nu pentru asta.
Un plic plin de rahat?
- Scria ceva pe el? - Nu. Ce pot face?
- Nu pot nici să ies din casă. - Da, băga-mi-aş!
Trebuie să notezi tot.
Să înregistrezi orice discuţie sau mesaj. Documentează orice ameninţare.
- Megan Twohey? - Da, noi.
Nici nu pot să-mi imaginez...
Rachel, trebuie să închid.
Promit că te sun înapoi.
Rachel?
Sun din partea lui Bill O'Reilly, de la Fox News.
Eşti feministă?
Îţi baţi joc de mine?
Scuze. Bună!
Ultimele eforturi înainte de alegeri.
Hillary Clinton şi Donald Trump fac ultimele declaraţii...
- Bill O'Reilly vorbeşte despre tine. - ... lupta e şi mai intensă.
"The Factor" a invitat-o pe dra Twohey
să apară în emisiune azi. Evident, a refuzat.
E un forum dur.
Ea şi dra Barbaro au apărut pe alte posturi, mai prietenoase cu perspectivele liberale.
Am întrebat-o pe dra Twohey dacă e feministă,
la telefon şi în scris. N-a răspuns în niciuna dintre ocazii.
- Mă duc să iau tăieţei. - Iată ce a spus ieri despre articol.
E experienţa multor femei, de-a lungul mai multor ani.
Alo?
O să te violez şi o să te ucid.
O să-ţi arunc cadavrul în râul Hudson.
Seara asta e foarte tensionată.
CNN poate declara
că Hillary Clinton l-a sunat pe Donald Trump,
cerându-i să accepte înfrângerea.
CNN poate afirma că Donald Trump a câştigat preşedinţia.
DUPĂ CINCI LUNI
Ştiri de ultimă oră despre Bill O'Reilly. Discutăm cu Julia Boorstin. Julia!
Da, Fox a anunţat că a încheiat colaborarea cu Bill O'Reilly.
"După o atentă analiză a acuzaţiilor,"
"compania şi Bill O'Reilly au stabilit"
"ca Bill O'Reilly să nu mai revină la Fox News Channel."
Sigur, asta în urma boicotului
a 50 de sponsori ai lui "The O'Reilly Factor",
după un articol al "New York Times"
care a prezentat acuzaţiile de hărţuire sexuală
şi a scris că Fox şi O'Reilly au cheltuit aproximativ 13 milioane de dolari
pentru a evita procesele cu cinci femei.
Subiectul...
- Bravo, Emily! - Mulţumesc, Dean.
Şi tu, Mike. Excelent articol!
... nu va reveni la emisiunea sa de succes.
E vorba doar de utilizarea greşită a puterii de către corporaţii?
Nu. E vorba de toate locurile de muncă unde poate apărea hărţuirea sexuală.
Să-i căutăm pe cei care favorizează situaţia.
Fox l-a ţinut pe O'Reilly pe post mult după publicarea articolului.
Şi decenii întregi înainte de asta.
Postul s-a debarasat de el doar după ce a început să piardă sponsori.
Să interogăm întreg sistemul!
De ce hărţuirea sexuală e atât de frecventă şi atât de greu de eliminat?
- Aveţi o secundă? - Sigur.
Am vorbit cu Shaunna Thomas, şefa grupului feminist UltraViolet.
Spune că infracţiunile de la Hollywood sunt copleşitoare.
Ţine legătura cu o actriţă, Rose McGowan,
care a scris pe Twitter că a fost violată de un producător.
Thomas spune că e Harvey Weinstein. Şi McGowan scrie o carte despre asta.
- N-a fost acuzat de ceva acum doi ani? - Ba da.
Ambra Battilana Gutierrez, un model italian,
susţinea că Weinstein a pipăit-o la o întâlnire de afaceri.
Poliţia a anchetat situaţia, dar n-a fost pus sub acuzare.
Vorbeşte cu Rose McGowan!
Încearcă să găseşti şi alte actriţe care au lucrat cu el.
Da. Încerc să dau şi de foşti angajaţi.
Bună! Sunt Jodi Kantor.
Sunt reporter de anchetă la "New York Times".
Studiem hărţuirile sexuale la locul de muncă.
Aţi fost angajată la Miramax
şi aţi lucrat pentru Harvey Weinstein în anii '90.
- Înregistraţi discuţia? - Nu.
Şi n-o să vă citez fără permisiunea dv.
Dar, cât aţi fost asistentă, au existat situaţii
în care Harvey Weinstein să trateze femeile
într-un mod nepotrivit sau să întreacă măsura?
Dacă Harvey a întrecut măsura?
- Vreţi să-i auziţi pulsul? - Da.
Mary, mulţumesc că m-ai sunat înapoi.
Cu cine ai vorbit?
Nu pot să-ţi dau nume, cum nu l-aş dezvălui nici pe al tău.
Dacă ai ceva să-mi spui, ar fi de mare folos.
Nu cred că oamenii o să vrea să vorbească.
Îmi pare rău.
Dră Godreche, mulţumesc că mi-aţi răspuns.
Înainte să continuaţi,
am mai discutat despre Weinstein în trecut, dar nu public.
Avocatul meu specializat în imigrare nu vrea să mă implic.
În ce să te implici?
- Alo? - Bună, Rose!
Sunt Jodi Kantor, de la "New York Times".
Ţi-am scris un e-mail.
Shaunna Thomas spunea că ai fi dispusă să discutăm
despre Hollywood, în special despre Harvey Weinstein.
- Scrii despre el? - Da.
Nu prea am chef să discut cu tine despre asta.
Pot să te întreb de ce?
Am fost tratată urât de ziarul tău de multe ori.
Cred că la baza atitudinii se afla sexismul.
Îmi pare rău că ai trecut prin aşa ceva.
Am mai vorbit în trecut, dar degeaba.
Am discutat la o întrunire politică,
iar "New York Times" a publicat articolul la rubrica de stil.
Ai de suferit când strigi, dar nimeni nu te ascultă.
Anchetez sexismul sistemic de la Hollywood.
Câte pagini ai scris? Nu.
Am mai riscat şi înainte, dar degeaba.
Am scris despre locurile de muncă de la Amazon, Starbucks
şi facultatea de economie de la Harvard. Au apărut schimbări.
Şi-au reformat politica în urma articolelor noastre.
Dar te înţeleg dacă nu vrei să vorbeşti.
- Şi succes cu cartea! - Mulţumesc. La revedere!
Am vorbit cu tata. Părea să se simtă mai rău.
O să-l vizitez în curând.
Poţi să pleci un weekend prelungit? Poţi să iei fetele.
Pot s-o iau pe Talia, dar nu pe amândouă.
Am o aventură
cu o actriţă celebră.
Vrei numărul ei?
E sexy.
- Ce bine arată! - Ţi-ar plăcea tipa.
"Sunt o femeie rea."
MARŞUL FEMEILOR DE LA WASHINGTON, DUPĂ INSTALAREA LUI TRUMP
"Nu sunt atât de rea încât să folosesc fetiţele ca pe Pokémon"
"înainte să li se împlinească trupurile."
- E Ashley Judd? - Da.
A scris că a fost hărţuită sexual de un producător în anii '90.
Nu-i dă numele, dar îl descrie
drept "unul dintre cei mai admiraţi şi urâţi şefi din branşă".
"... homofobie, agresiuni sexuale,"
"transfobie, supremaţia albilor,"
"misoginism, ignoranţă, privilegiul albilor."
- Mă duc eu? - Nu, eu.
Mamă!
- Mergem amândoi. - Da.
Nu ştiu dacă pot să fac asta.
Ai nevoie de odihnă.
Încearcă să dormi!
Nu vreau să...
Sunt permanent îngrozită.
Eşti obosită.
Corpul tău e epuizat.
Cred că aş şti dacă ar fi doar atât.
Mamă!
- Alo? - Sunt Rose. McGowan.
- Bună, Rose! - Nu doar pe el ar trebui să-l anchetezi.
E un sistem întreg, un lanţ de aprovizionare.
- De agresori la Hollywood? - Da...
Sunt în toată lumea, oriunde se fac sau se vând filme.
Toate studiourile atacă victimele şi plătesc.
Dacă bărbaţii albi ar putea avea un teren de joacă, ăsta ar fi.
- Lumea ştie despre asta? - Sigur că da.
Le-am povestit multor oameni ce am păţit.
La festivalul de la Sundance?
Aveam 23 de ani, jucam în filme independente geniale.
Aveam speranţe uriaşe.
- Bună! - Apoi am intrat în camera aia de hotel.
- Talia? - Aici sunt.
Era pe canapea, vorbea tare la telefon.
Am aşteptat.
Apoi am discutat despre proiecte,
după care a spus brusc: "Am un jacuzzi în cameră."
Nu ştiam cum să răspund la aşa ceva, aşa că am continuat să vorbesc.
Am terminat şi a spus că mă conduce.
M-am gândit: "A mers bine."
Era prima mea întâlnire importantă.
A trecut pe lângă mine pe hol,
apoi a spus: "Aici e jacuzziul."
M-am uitat înăuntru, iar el m-a împins în încăpere.
M-a dezbrăcat.
Brusc, era în pielea goală.
Parcă m-am desprins de corpul meu.
Şi m-a violat.
Am intrat în modul de supravieţuire, ca să scap,
m-am prefăcut că am avut orgasm.
Mi-a spus să mă îmbrac.
Mi-a lăsat mesaje în care spunea că eram noua lui prietenă specială
şi că le-a ajutat mult pe alte actriţe.
Ai fost la poliţie?
Crezi că legea ar fi de partea mea în situaţia asta?
Dar le-ai spus altora?
Le-am spus multora, dar nimeni n-a făcut nimic.
Absolut nimic.
Pot să-i contactez pe cei cărora le-ai spus?
Mi-ai spus că e o discuţie privată.
Are oameni care te urmăresc chiar în clipa asta.
Sper că ştii asta.
- Alo? - Megan, sunt Jodi Kantor.
E un moment nepotrivit?
Nu, e în regulă.
O aud!
Cum merge?
Da, e...
Abia am reuşit s-o adorm.
- Cred că e partea cea mai grea. - Da?
Mie aşa mi s-a părut.
La prima mea fiică am suferit de depresie postpartum.
Toată lumea e fericită, dar... Parcă tu nu simţi acelaşi lucru.
Da.
Am primit e-mailul tău. Cum merge?
Da...
Simt că sunt multe femei care...
Au păţit ceva din cauza lui.
Dar le e greu să vorbească.
Şi cele care vorbesc nu vor s-o facă oficial.
În articolele tale anterioare,
cum ai convins femeile să-ţi spună ce au păţit?
Da...
E greu.
Sunt îngrozite. Am folosit argumentul:
"Nu pot schimba ce ai păţit în trecut,"
"dar împreună am putea să folosim experienţa ta ca să protejăm alte femei."
Le-am spus adevărul.
Dar, da...
E greu să le ceri femeilor să vorbească.
Apoi mi-a cerut să ne întâlnim foarte devreme.
Filmasem toată noaptea, eram obosită.
M-am dus la hotelul Peninsula şi la recepţie am întrebat:
"Dl Weinstein e la restaurantul Belvedere sau e în curte?"
Au spus: "Duceţi-vă în camera lui!"
Am urcat, Harvey era în halat.
A întrebat dacă poate să-mi facă masaj.
Am spus că nu.
Apoi m-a rugat să-l ajut să-şi aleagă hainele.
A început să ceară diverse lucruri,
pe un ton tot mai sexual, se apropia tot mai mult de mine.
Am refuzat de multe ori,
în multe moduri.
Apoi mi-a spus să mă uit cum face duş.
Am spus: "Harvey,"
"când o să câştig un Oscar într-un film Miramax,"
"ţi-o sug." Şi am plecat imediat.
El ce a făcut?
Le-am spus tatălui şi impresarului meu,
le-am spus celor cu care filmam în acea noapte,
iar Harvey m-a pedepsit.
Mi-a distrus cariera pentru că am avut tupeul să-l refuz.
De unde ştii asta?
Eram alături de alte actriţe, iar el mă ignora.
Dădeam probe pentru roluri pe care le ratam în mod misterios.
Şi ştiu că azi Harvey m-a sunat.
Am scris un articol despre asta, dar nimeni n-a reacţionat.
Nu i-ai dat numele, dar oamenii din branşă ştiau despre cine vorbeai în articol?
Cu siguranţă.
Şi eu am fost victima abuzurilor, nu el.
Ştii când am recitat poezia "Femeie rea", la Marşul Femeilor?
Am pierdut un contract publicitar
pentru că un mic grup de oameni s-a plâns că-l citez pe preşedinte.
El a folosit acel limbaj şi a fost ales. Eu l-am citat şi am fost concediată.
Au trecut decenii întregi, dar sexismul e neschimbat.
Jodi, aş face aceleaşi alegeri din nou. Dar mi-ar plăcea şi să muncesc.
Lisa Bloom, avocata, mi-a scris.
- Fiica Gloriei Allred? - Da.
- O cunoşti? - Nu, dar bănuiesc că vrea să ne ajute.
I-am trimis e-mailul lui Emily.
Jodi? Lisa Bloom.
"Un anunţ important!"
"Cartea mea, "Suspicion Nation", e produsă de Harvey Weinstein şi Jay-Z."
Weinstein îi produce cartea?
Lisa Bloom, fiica unui simbol al feminismului,
lucrează cu Harvey Weinstein.
- De ce ar face asta? - Cât primeşte pentru o miniserie?
Sigur el e motivul pentru care te caută Lisa.
Deci Weinstein ştie ce facem.
Scuze!
Vrei să te ocupi tot de Trump?
Sau poţi să lucrezi cu Jodi la ancheta Harvey Weinstein.
Mă întreb dacă o să schimbăm ceva.
Femeile astea au vorbit împotriva lui Trump, dar tot a ajuns preşedinte.
După situaţia cu O'Reilly, au apărut noi posibilităţi.
Scuzaţi-mă!
Craig. Am încercat să dau de tine.
Trebuie să vii.
- Ce face fiica ta? - E minunată.
Scuze...
Mulţumesc pentru cadou...
Te supără ceva?
În afară de lipsa somnului şi de mormanul de scutece.
Te simţi bine?
Mi-e foarte...
Dificil.
Îmi pare rău.
Munca o să te ajute?
Da.
Cu siguranţă. E mai bine acum.
- Megan. - Bună!
Sunt toate celebre?
Da, cele mai multe.
Întrebarea mea e dacă merită să ne utilizăm timpul aşa.
Am putea să scriem despre alţi oameni.
Oameni care nu pot vorbi. Actriţele sunt deja ascultate.
Dar e posibil să se teamă că industria filmului le-ar pedepsi dacă vorbesc.
Sigur...
Dar despre ce anume e vorba?
Despre hărţuiri sexuale extreme la locul de muncă.
Aceste tinere s-au dus la ce considerau că e
o întâlnire de afaceri cu un producător, un angajator.
Aveau speranţe.
Se aşteptau la o discuţie serioasă
despre munca lor sau despre un posibil proiect.
Dar el le-a întâmpinat cu ameninţări şi solicitări sexuale.
Au fost agresate şi violate.
Dacă actriţele de la Hollywood păţesc asta, cine o mai păţeşte?
Crezi că şi angajatele lui au fost agresate?
Da.
Pot să caut plângeri la poliţie împotriva Miramax.
Sau dosare la tribunal... S-o fac?
Da.
Am găsit o plângere împotriva Miramax din 2001,
dar raportul a fost închis în ziua în care a fost înaintat.
Scrie "reclamanta a ales procesul",
dar nu există acte la tribunal, deci nu se leagă.
- Aveţi informaţii despre asta? - Nu. Acele acte au fost distruse.
Serios? De ce?
Asta e politica agenţiei.
Toate documentele sunt distruse după trei ani.
De ce?
Cum am spus, asta e politica.
Puteţi să-mi spuneţi cine a depus plângerea privind hărţuirea sexuală?
Nu pot.
- Pentru că... - Asta e politica.
Ni se interzice să vă oferim acel nume.
Asta e tot?
E foarte important.
E vorba despre cineva care are multă putere în acel loc de muncă.
Care ar putea hărţui în continuare. Nu mă puteţi ajuta?
Puteţi să-mi cereţi numele anchetatorului care a primit cazul.
Vă pot da acea informaţie.
- Doar un nume. - Mulţumesc.
Am dat 20 de telefoane ca să-l găsesc pe anchetator.
Ce a spus Lisa Bloom?
A vorbit de parcă individul ar fi doar un pic obraznic.
Îmi vorbea ca între evrei, îl includea şi pe Weinstein în "gaşcă".
Am avut o discuţie lungă cu Lena Dunham şi cu Jenni Konner.
- Vor să ne ajute şi au multe numere. - Excelent!
- Le cunoşteai dinainte? - Nu cunosc pe nimeni.
În aprilie, când am început, lăsam...
E anchetatorul!
Bună ziua, sunt Megan Twohey. Mulţumesc că m-aţi sunat.
- Sigur. Cu ce vă pot ajuta? - Vă amintiţi cazul?
Agenţia aceea primeşte sute de cazuri de hărţuire sexuală.
Acesta v-a fost adus şi a fost închis foarte repede.
- Nu e ceva neobişnuit. - Partea reclamată era Miramax...
Ce e Miramax?
Harvey, am citit rapoartele,
Rose pare o mincinoasă patologică, cu probleme psihice.
Atacurile ei defăimătoare şi ridicole la adresa ta trebuie oprite.
E periculoasă. Ai dreptate să fii îngrijorat.
Mă simt pregătită să te ajut împotriva tuturor celor ca Rose.
Pentru că le-am reprezentat pe multe dintre ele.
Aş vrea să ne întâlnim, să discutăm.
Trebuie să fii eroul poveştii, nu personajul negativ.
Numai bine! Lisa Bloom.
Încerc să dau de o asistentă care a lucrat la Miramax când avea 20 şi ceva de ani.
Într-o zi a dispărut.
Şi-a lăsat doar tenişii sub masă.
Încă n-am dat de ea, dar mama ei locuieşte în Queens.
M-am gândit să mă duc la ea.
- Bună! - Bună!
Bună! Credeam că o să dau de mama ta.
Mă duc s-o chem. Cine...
Nu, de fapt, pe tine te căutam.
Poftim?
Sunt Megan Twohey.
Sunt reporter de anchetă la "New York Times".
- Putem să... - Du-te sus! Fugi la bunica!
Putem să discutăm un pic
despre perioada petrecută la Miramax?
Nu pot să cred că m-ai găsit!
Aştept clipa asta de 25 de ani.
Mi-ar plăcea să îţi pun câteva întrebări.
Ce ştii?
Că erai la început de carieră şi îţi mergea foarte bine.
Apoi s-a întâmplat ceva.
Şi ai dispărut.
Şi tatăl tău a ameninţat că-i dă în judecată.
Tot ce pot să spun e...
Că am avut o dispută de afaceri cu Miramax.
Şi s-a rezolvat.
Amiabil.
Şi am stabilit să nu discutăm despre asta.
Oricum, mă bucur că te-am cunoscut.
Deci...
S-a "rezolvat"?
Da.
Sunt femei care au obţinut înţelegeri
şi sunt obligate să tacă.
Dar am reuşit să scriem fără să încălcăm regulile.
Putem să scriem evitând restricţiile.
Sursa poate rămâne anonimă.
Trebuie să intru în casă.
Ascultă...
Scuze, ţi-am stricat vizita la mama ta. Nu vreau să te reţin.
Pot să-ţi dau numărul meu?
Era îngrozită, Jodi, dar vrea să vorbească.
Serios? Incredibil!
M-a sunat Gwyneth Paltrow
şi mi-a vorbit despre un incident la hotelul Peninsula.
- Peninsula? Ce dracu'? - Exact. Unde s-a dus şi Ashley.
Rahat! Ce s-a întâmplat?
Ea e, trebuie să închid. Bună!
Megan, tocmai am vorbit.
Îmi pare rău, răspunsul meu e nu.
Dar îţi doresc succes. Sincer.
Contractele de confidenţialitate şi avertizorii de integritate
- Dacă semnezi, nu spui nimănui nimic? - Da, poate să fie vorba despre bullying.
Uneori e o companie mare şi nu vrea să le vinzi secretele comerciale.
Tu ai semnat vreunul?
Nu.
Deci companiile au secrete, dar ziarele nu au?
Cred că toată lumea are secrete.
Care e al tău?
O să-ţi spun cândva. Tu ai unul?
Desigur.
Sigur că am un secret.
- Bună seara! - John Schmidt?
Sunt Megan Twohey, reporter la "New York Times".
- Putem să discutăm un pic? - Intră!
Nu ştiu ce ai putea să vrei de la mine.
Eraţi director contabil la Miramax.
Femeile care au semnat înţelegerile nu pot să vorbească.
Ar fi date în judecată.
Dar, dacă cineva ar putea vorbi despre acele plăţi,
ne-ar fi de mare folos.
Ce plăţi, John?
Nu vă cer să faceţi declaraţii oficiale.
Mă interesează doar perspectiva dv. despre ce s-a întâmplat atunci.
Trebuie să mă mai gândesc.
Bine?
Bine.
Îmi pare rău că am venit neanunţată.
Noapte bună!
Bună! Mă auzi?
Da.
Mulţumesc că ai acceptat să vorbim într-o sâmbătă.
Sper că linkurile au fost utile.
Au fost, dar mi se pare ciudat
că, dacă vreau să accesez anumite informaţii, nu pot.
EEOC oferă toate informaţiile. Ce n-ai putut găsi?
De exemplu, ce companii au avut parte
de cele mai multe plângeri de hărţuiri sexuale.
- Nimeni n-avea voie să discute despre asta. - Da, sunt informaţii confidenţiale.
Ţi se pare normal?
Comisia pentru Oportunităţi Egale de Angajare
n-ar trebui să fie o resursă de informaţii?
Politicile noastre sunt analizate anual.
Deci ştiţi ce companii au avut cele mai multe plângeri?
Da, dar nu avem voie să dezvăluim acea informaţie.
O femeie care vrea să se angajeze
nu are voie să vadă dosarul angajatorului privind hărţuirile.
Da. Ar trebui să vorbeşti cu cineva din conducere.
Asta o să fac. Dar ţie nu ţi se pare ciudat?
Comisia există pentru a proteja oamenii,
dar politicile sale interzic dezvăluirea informaţiilor necesare pentru a-i proteja.
Megan, nu sunt şefa EEOC. Încercam să te ajut.
Şi ai făcut. E weekend, îţi mulţumesc.
Bine.
- La revedere! - Doamne!
Uluitoare! Incredibilă!
Mira sau Comisia pentru Oportunităţi Egale la Angajare?
Ambele.
Bună!
- Suntem reporteriţele gemene. - Da.
- Să mă duc să mă schimb? - Nu, hai!
- Arăţi bine. - Arăţi fantastic.
Bună!
- Cum a fost drumul? - Grozav.
A fost bine.
Sunt Helen, asistenta lui Gwyneth.
- Gwyneth vine imediat. - Mulţumesc.
E un tipar comportamental.
Gwyneth a fost invitată în camera de hotel, la o întâlnire de afaceri,
apoi a fost ameninţată că-şi pierde slujba dacă-l refuză.
I-a spus impresarului, dar nimeni n-a reacţionat.
- Gwyneth o să facă o declaraţie oficială? - Își doreşte asta.
Cred că vrea şi nu vrea.
Se teme că o să devină un scandal sexual ieftin.
Gwyneth avea 23 de ani, ca şi Rose. Erau foarte tinere.
- Îmi spuneţi tot când ajungeţi aici. - Bine. Pa!
Femeile astea o să dea o declaraţie oficială...
Doar dacă o fac împreună.
Da.
Condu tu interviul.
- Nu, tu. Eşti mai puţin intimidantă. - Nu mă consideri intimidantă?
Adică... E o chestie de înălţime.
Bună!
Eram în cartier...
Suntem de la "New York Times". Ai lucrat pentru Harvey Weinstein?
Crezi că o să facă o declaraţie?
- Bine, o să... - Laşi cartea de vizită?
Contractele de confidenţialitate
nu sunt niciodată examinate sau puse la îndoială.
Rareori sunt folosite în procese. Nu sunt predate la Drept.
Avocaţii care reprezintă victimele obţin până la 40% din înţelegere.
E o motivaţie serioasă să menţină sistemul în funcţiune.
Majoritatea cazurilor de hărţuire sexuală sunt rezolvate în afara tribunalelor.
Şi majoritatea au clauză de confidenţialitate.
Iar femeile care semnează contractele trebuie să predea toate probele.
Jurnale, e-mailuri, telefoane...
Se cumpără tăcerea, iar făptaşul poate continua.
Iar clauzele astea sunt soluţia standard.
Femeile vor să scape de caz, au nevoie de bani.
Nu vor să fie etichetate drept mincinoase sau uşuratice.
Deseori, asta pare singura soluţie.
Şi unele văd în înţelegerile astea o recunoaştere a vinovăţiei.
Cred că au obţinut o victorie, dar, de fapt, li se închide gura.
Dacă vrei să ajungi la judecată,
legile privind hărţuirea sexuală sunt foarte slabe.
Sunt inexistente dacă eşti freelancer
sau dacă sunt mai puţin de 15 angajaţi la locul de muncă.
Mulţi avocaţi preferă înţelegerile
pentru că e un risc financiar mai redus pentru ei.
Cât de aproape sunt actriţele astea să facă declaraţii publice?
Le prezentăm ideea.
Mă tem că avem poveştile astea oribile cu camerele de hotel,
dar nicio probă în sprijinul lor.
Credem că o să vorbească dacă nu sunt singure.
- Unde-s mulţi puterea creşte. - Şi înţelegerile?
Trei. Până acum.
Rose McGowan.
Suntem destul de sigure în privinţa Ambrei Battilana.
Şi cred că e valabil şi pentru fosta asistentă din Queens.
- Nu există documente? - Nu avem un articol publicabil.
Bună!
Atenţie, echipă...
Imaginaţi-vă că toate telefoanele date au fost înregistrate.
Şi că aţi fost urmărite.
Nu discutaţi cu Weinstein decât oficial.
Eu vreau să vorbesc cu el şi neoficial.
Nu. Dacă Harvey are ceva de spus, trebuie s-o spună public.
Am mai avut de-a face cu el. Iese urât.
Analizăm incidentul cu Ambra Battilana Gutierrez.
L-a acuzat pe Weinstein că a pipăit-o.
Poliţia i-a pus microfon şi s-a întâlnit iar cu el.
Dar procuratura nu l-a pus sub acuzare.
Au susţinut că înregistrarea e insuficientă pentru arestare.
Linda Fairstein lucra la procuratură. I-am trimis un mesaj.
- Ce trebuie să facem aici? - Nimic.
Eu fac un duş. Stai acolo şi bea ceva!
- Apă. - Nu beau.
- Bea un pahar de apă. - Pot să stau la bar?
- Nu, trebuie să vii aici. - Nu...
- Te rog! - Nu vreau.
Nu-ţi fac nimic, promit.
- Nu vreau. - Mă faci să mă simt prost.
- Îmi pare rău, nu pot. - Vino încoace!
- Ieri ai fost prea agresiv. - Ştiu...
- Nu las necunoscuţi să mă atingă. - Nu fac nimic.
Jur că nu! Stai cu mine.
Nu mă face de râs! Vin des în hotelul ăsta.
- Ştiu, dar nu vreau. - Stai aici, te rog!
- Un minut. Du-te la baie! - Nu pot.
- Nu vreau să fac ceva ce nu-mi doresc. - Du-te la baie... Ascultă-mă!
- Vreau să mă duc jos. - Nu-ţi fac nimic.
După asta, nu mă mai vezi niciodată. Asta e tot.
Dacă mă faci de râs în hotelul ăsta...
Nu te fac de râs, dar nu mă simt în largul meu.
- Hai să nu ne certăm pe hol! - Nu e...
Te rog, nu-ţi fac nimic, jur pe copiii mei!
Te rog, intră!
- Jur pe orice. Sunt celebru. - Mă simt foarte prost în clipa asta.
Te rog, intră! Un minut. Dacă vrei să pleci
- ... când îmi aduce tipul haina... - De ce mi-ai atins sânii ieri?
Îmi pare rău. Intră! Aşa sunt obişnuit.
- Aşa eşti obişnuit? - Da. Intră!
- Eu nu sunt obişnuită. - Nu mai fac. Stai aici!
- Stai aici un pic. - Nu vreau.
Dacă faci asta acum...
Pleacă! La revedere! Să nu mă mai suni!
Îmi pare rău. Promit că nu fac nimic.
- Ieri a fost prea mult pentru mine. - Vine tipul.
Nu-ţi mai fac nimic. Cinci minute.
Nu strica prietenia cu mine pentru cinci minute.
Linda, sunt Megan Twohey. Ce faci?
Bine, Megan. Cu ce te pot ajuta?
Anchetez o reclamaţie împotriva lui Harvey Weinstein.
Nu s-a ajuns la proces. Acum doi ani. Când lucrai la procuratură.
Ambra Battilana Gutierrez.
Bine...
- A dispărut rapid. - Nu s-a comis nicio infracţiune.
Poliţiştii erau încrezători că s-a comis.
Ţi s-a părut că a fost ceva neobişnuit în felul în care a fost tratat cazul?
Nu. De ce ai spune aşa ceva?
Gwyneth!
E aici. Am invitat câţiva oameni şi a apărut şi el.
Nu l-am văzut de mulţi ani. Sigur ştie că am vorbit cu voi.
De ce eşti aşa de sigură că nu s-a comis nicio infracţiune?
Nu exista o înregistrare?
Nu cred că există o rezolvare pentru cazul ăsta.
Te simţi în pericol fizic?
Ţin oamenii aici până pleacă.
Sunt şocată. Ştiu că mă urmăreşte. Şi mi-o arată.
Nu poate face nimic.
Gwyneth, sună-mă dacă ai nevoie de mine.
Bine. Pa!
Linda, îl cunoşti pe Harvey?
L-am întâlnit la evenimente, dar nu ne-am vizitat acasă.
- Bine. Mai vorbim în curând. - Bine.
La revedere!
Avem o pistă bună către o fostă directoare de la Miramax.
- Excelent! Când o să se întâmple? - Jodi vorbeşte mâine cu ea.
Nu cred că te-a auzit. Sigur nu te-a auzit.
- Doamne! - Ce?
Ronan Farrow scrie un articol despre HW pentru "New Yorker".
Poftim? De când?
Nu scrie, dar a vorbit deja cu mai multe actriţe.
Doamnelor, meniurile.
Mulţumim.
N-aveam nevoie de presiunea asta, dar trebuie să mergem mai departe.
Şi continuăm să fim meticuloase.
Scuzaţi-mă!
Bună!
L-aţi văzut pe prietenul meu? V-a salutat.
Poţi să ne laşi? Vorbim.
Vă las, înţeleg. Dar, dacă mi-aţi acorda câteva secunde...
Purtăm o discuţie, aşa că...
- Ar trebui să faceţi altceva. - Du-te în mă-ta!
- Du-te în mă-ta? Te aplec pe masă... - Du-te în mă-ta!
Du-te în mă-ta şi cară-te de aici!
Dispari în mă-ta de aici!
Panarame frigide.
- Scuze! - Nu-ţi cere iertare.
Îmi pare rău pentru ea.
La asta mă gândeam şi eu.
- Era în aceeaşi zi, nu? - Aici.
- Aşa e. - Da.
A avut loc un incident la festivalul de la Veneţia.
Era în '98.
Ce s-a întâmplat?
Cel mai mult mă înfurie tăcerea.
N-a vorbit nimeni atunci şi nu vorbeşte nici acum.
El a clădit tăcerea, iar oamenii s-au supus.
A produs teamă şi intimidare.
Singura alternativă era să demisionezi
şi să pierzi tot ce ai obţinut cu atâta muncă.
Erai îngrozită că o să fii următoarea victimă.
Aşa că oamenii se făceau că nu văd nimic.
- În cadrul companiei? - Şi în afara ei.
- Şi manipula presa şi impresarii. - Cum manipula presa?
Promiţând acces la vedete în schimbul muşamalizării unui incident.
Ce fel de incident?
Cu ce să încep?
Harvey a avut o... Cum i-au spus?
"O altercaţie fizică" cu un angajat la o conferinţă.
- Şi au ajuns la o înţelegere cu tipul. - Şi cu femeile?
Le vâna. La nesfârşit.
Ce s-a întâmplat la Veneţia?
Nu vreau să fiu citată. Deloc.
Am înţeles.
Eram în apartamentul lui Harvey.
Erau mai mulţi oameni acolo.
Erau două asistente care tremurau.
- Şi Weinstein era acolo? - Da.
Vorbea despre filme, le ignora.
Dar tremurau fizic.
Una, de frică, cealaltă, de furie.
Îmi poţi spune numele lor?
Da.
Şi mai e o femeie pe care ar trebui s-o suni.
Cele două asistente sunt Rowena Chiu şi Zelda Perkins.
Mai avem un al treilea nume, Laura Madden.
Niciuna nu răspunde la telefon.
- Şi ce? Duceţi-vă la uşa lor. - Da...
Locuiesc în Londra, Silicon Valley şi Ţara Galilor.
Puteţi să luaţi un avion?
O să discut cu Ron.
Dar sigur că pot.
Documente, verificare... Ştii de ce avem nevoie.
Bună! Scuze de deranj. Văd că eşti ocupat.
O caut pe Rowena Chiu.
Bună!
Rowena nu e acasă. Pot să-i transmit un mesaj?
- Când se întoarce? - Soţia mea e plecată o vreme din ţară.
Înţeleg.
Am încercat s-o sun.
- E ceva legat de muncă? - Nu.
Tu eşti Andrew Cheung?
Sunt Jodi Kantor, de la "New York Times".
Bine...
Despre ce voiai să vorbeşti cu Rowena?
Scriem un articol despre Miramax. Am venit de la New York.
- Ai bătut atâta drum? - Da.
- Putem sta de vorbă? - Sigur.
Am vorbit cu oameni care au lucrat pentru Harvey Weinstein.
Te-ai întors mult în timp, dacă ai ajuns la Rowena.
Scriem despre felul în care tratează femeile.
Bine... Şi ce rol are Rowena?
Soţia ta a lucrat la Miramax mai mulţi ani.
Da, în principal din Hong Kong.
Vreau să ştiu cum a fost să lucreze pentru Weinstein.
Nu înţeleg de ce nu poţi discuta asta la telefon.
Am încercat. Dar întâlnirea faţă în faţă e de preferat.
Deci...
E o discuţie neoficială.
Am înţeles că...
Că Weinstein a agresat-o pe soţia ta când Rowena lucra pentru el.
Rowena nu mi-a spus aşa ceva.
Cum adică, a agresat-o? Poţi să-mi dai amănunte?
Am aflat că a obţinut o sumă de bani de la Weinstein.
Par genul de om a cărui soţie a obţinut aşa ceva?
Se poate s-o confuzi cu altcineva?
Iartă-mă că te-am reţinut...
Îi dai ăsta Rowenei?
Dacă vorbeşti şi cu alţi oameni, de ce mai ai nevoie de Rowena?
Dacă tot vii la mine acasă, despre ce agresiune e vorba?
- E ceva mai complex. - Te rog să-mi dai amănunte.
Cred că e mai bine
dacă vorbeşti cu Rowena.
O zi bună!
N-am putut să-l mint. Şi el nu ştia.
Dacă o să fie la fel şi la Londra?
N-o să fie.
Am vorbit cu un avocat din Marea Britanie şi mi-a spus că e un gest iresponsabil
să întreb despre încălcarea contractelor de confidenţialitate.
Nimeni n-ar face asta, ar fi dat în judecată.
Dă-l dracului! Pe bune, Jodi, dă-l dracului! Nu ştie despre ce vorbeşte.
Îmi pare rău că nu fumez.
Mă uit la un perete de cărămidă şi nu-mi trece prin cap decât "băga-mi-aş".
Nu-i nimic.
Băga-mi-aş!
Şi documente.
Laura, trebuie să facem o mastectomie totală.
Trebuie programată cât mai curând.
Înţeleg.
- Alo? - Bună!
Laura, sunt Jodi Kantor, de la "New York Times".
Sper că ai primit mesajele mele.
Sunt în California acum, dar vin la Londra mâine.
- Bună, Jodi! - Bună!
Mă bucur să pot vorbi, în sfârşit, cu tine.
Am înţeles că ai lucrat pentru Harvey Weinstein
la filiala londoneză a lui Miramax. E adevărat?
Laura?
Laura...
Pot să te ajut cu ceva?
Nu. Nu pot vorbi în clipa asta.
E egalitate. Avem acelaşi număr de piese.
Hei...
Scumpa mea, vino încoace!
Gata...
O să fie bine.
- O să fie bine. - Îmi pare tare rău, mamă.
Nu fumaţi în această clădire!
Poftim!
Ceai.
Mulţumesc.
Au încercat şi alţii să scrie pe tema asta. Dar el îi împiedică.
Ştim asta.
Şi n-o să păţim la fel.
Te simţi bine, Zelda?
Da.
Deci...
Te-ai angajat la Miramax la 21 de ani?
Da. Eram asistentă la filiala londoneză.
- Şi cum era? - Grozav.
Dar atmosfera se schimba când venea Harvey.
- În ce sens? - Toată lumea era la dispoziţia lui Harvey.
Ce însemna asta?
Întâlniri pentru scenarii, discuţii,
chestii mai personale.
Cum ar fi?
De exemplu, trebuia să mă duc la hotel şi să-l trezesc.
Să-i pregătesc duşul, să-l dau jos din pat.
De obicei era în pielea goală. Şi încerca să mă tragă în pat.
- Ce făceai? - Îl respingeam.
Umorul şi agresivitatea erau cele mai eficiente.
Harvey era entuziasmat sau furios. Nu ştiai niciodată care variantă.
Ţi-a dat cineva din echipă sfaturi în privinţa lui?
Da.
O fată mi-a spus să port mereu o haină groasă.
Şi să stau pe fotoliu. Niciodată pe canapea, lângă el.
Asta ajuta.
Aşa am ştiut că nu mi se întâmplă doar mie.
- Ce anume se întâmpla? - Bullying.
Abuz emoţional.
Eram prea tânără ca să înţeleg.
Harvey voia ca oamenii să i se supună.
- Şi dacă n-o făceau? - Făcea crize şi urla.
Putea distruge un om în câteva secunde.
Ţi-era frică de el?
Da. Tuturor ne era.
După trei ani, erai la festivalul de film de la Veneţia.
Am demisionat după asta.
- Ce s-a întâmplat? - Nu pot să-ţi povestesc tot.
Dar ce poţi să-mi spui?
Era o asistentă nouă.
Era de vârsta mea.
Era grozavă, foarte inteligentă.
Şi, pentru prima oară, participa singură la şedinţele lui Harvey legate de scenarii.
I-am spus să mă sune dacă individul devenea dificil.
- Se dăduse la ea? - Nu.
Harvey a spus: "Nu-mi plac evreicele sau asiaticele."
- Dar în acea seară... - Te-a sunat.
Nu.
A venit dimineaţă la mine.
Plângea. Era isterică.
Rowena, ce s-a întâmplat?
Stai jos!
Am ţinut-o în braţe.
Ţi-a spus ce i-a făcut?
Nu tocmai.
Doar că nu trebuie să afle nimeni. Dar eu ştiam.
Ştiam că el trebuie să...
Ce?
Era foarte supărată.
Ştiam că era cel mai rău lucru posibil.
Am liniştit-o şi m-am dus să-i cer socoteală lui Harvey.
Era într-o întâlnire cu Scorsese, care-l ura,
aşa că era foarte important pentru Harvey.
M-am dus direct la el şi i-am spus: "Trebuie să vii cu mine imediat!"
Te-ai dus şi te-ai luat de el?
Da, eram extrem de furioasă.
De faţă cu toţi,
s-a ridicat şi...
M-a urmat ca un mieluşel.
Atunci am ştiut că a făcut-o.
- Şi apoi? - A negat.
A spus: "Jur pe viaţa soţiei şi copiilor mei că n-am agresat-o pe tânăra aia."
Aşa am ştiut că minte.
Mereu folosea replica asta ca să scape. Mereu!
Asistenta s-a dus la poliţie?
Nu, n-a spus nimănui.
Ne-am întors la Londra şi am demisionat amândouă.
I-am spus şefului meu direct,
care a sugerat să ne luăm un avocat bun.
Nu ştiam de unde să iau unul.
Am găsit o companie aproape de sediu. Am crezut că o să fie simplu.
Un proces penal.
Dar avocatul a spus că n-avem nicio şansă
şi că singura posibilitate e să acceptăm o înţelegere.
Am refuzat categoric.
Nu acceptăm nicio sumă şi vrem doar să-l oprim.
- Poliţia britanică n-a fost implicată? - N-aveam un caz solid.
N-aveam dovezi, n-aveam raportul poliţiei din Veneţia.
Iar în cazul violurilor e extrem de greu să ajungi la proces.
Avocaţii insistau că singura soluţie e limitarea daunelor.
Aşa că am spus: "Bine. Avem solicitări foarte reale."
Condiţii pe care Harvey trebuie să le respecte.
Care erau aceste condiţii?
Am cerut ca, dacă Harvey mai ajunge
la o asemenea înţelegere în următorii doi ani,
trebuie să fie raportată la Disney, altfel, să fie concediat.
Altă condiţie era să meargă la terapie.
Iar eu trebuia să merg acolo la început, ca să nu mintă psihologul.
Am cerut ca resursele umane să instaleze un sistem care să protejeze femeile.
Dacă puteam obţine acele lucruri,
ăsta era preţul tăcerii noastre.
Plăteam ca să fie oprit.
Aşa că am semnat.
Şi au venit cu propriile lor condiţii demente.
Care?
Am încercat să le învăţ pe de rost. Nu ne-au dat un exemplar.
Poftim?
Am primit doar drept de vizită asupra propriei înţelegeri.
Asta e...
E incredibil.
Dar le-ai învăţat pe de rost?
Am cerut şi scrisori în care erau trecute unele condiţii.
Una era:
"O să ne străduim să nu ajutăm poliţia într-un caz penal sau civil."
Nu aveam voie să vorbim cu familia sau cu un doctor.
Şi am semnat.
Ne-au dat nişte bani.
Şi m-am simţit complet distrusă.
Am dat interviuri pentru alte slujbe,
dar toată lumea spunea: "De ce ai plecat de la Harvey?"
Toţi presupuneau că...
Fusesem cu el.
A fost oribil.
Şi ce ai făcut?
Mi-am vizitat o prietenă în Guatemala
şi am stat acolo cinci ani.
Nu mai aveam nicio şansă să lucrez în industria filmului
şi nu puteam vorbi liber.
Aşa că am lucrat cu cai.
Ai pierdut multe.
Astea sunt scrisorile originale.
Aveam nevoie de permisiunea lor
ca să contactez un psiholog
sau să vorbesc cu un contabil!
Nu trebuia să vorbesc cu nicio formă de presă
"existentă sau care va apărea în viitor".
Jodi, asta nu se reduce la Weinstein.
E vorba despre sistemul care îi protejează pe agresori.
Vreau să le iei
şi să le foloseşti.
Trebuie să plec.
E întuneric acolo?
Aici e ora patru.
Ai băut ceai?
Un pic.
Cu cine te întâlneşti?
Cu câteva femei.
Îmi găseşti o scoică? Şi o pălărie cu pisici pentru Violet?
O să încerc. Vă descurcaţi fără mine?
Sigur. Te întorci mâine.
Da.
Ura!
Deci...
Ce au făcut femeile cu care te întâlneşti?
Vorbim când mai creşti.
Sunt infractoare? Spărgătoare de bănci?
Nu.
E vorba de viol?
Talia, nu te-am mai auzit folosind cuvântul ăla.
Băieţii îl folosesc des. Şi fetele.
N-ar trebui să folosim cuvântul ăsta foarte uşor.
- Îmi pare rău. - Nu, tu n-ai făcut nimic greşit.
- Eşti supărată pe mine? - Nu, Talia.
Mi-e dor de tine de parcă lipseşte o bucată din mine.
Nu te mai aud, Talia!
Apel încheiat
Doamne!
Încearcă să supravieţuiască. El prezintă emisiunea.
- Probabil că o să-i ajute. - O să-i ucidă.
- Alo? - Ce? Nu!
- O să-i ajute, dacă au nevoie. - Cine-i Potts?
- Ştiu, dar nu par... - Mamă!
Încă un telefon din America.
Ţi-am spus, zi-le ziariştilor că nu vreau să vorbesc.
Spune că aţi lucrat împreună.
Pamela Lubell?
Hywel vrea să meargă cu perna galbenă la Cornwall.
- Nu luăm... - Şi ce?
- Nu luăm perne! - De ce?
Pamela?
Doamne!
Bună, Pamela! Ce faci? Au trecut decenii!
Ştiu, chiar a trecut ceva vreme. Ce faci?
Bine.
- Cum stau lucrurile? Cum o duci? - Sunt bine.
Mă bucur.
Laura, te-au sunat reporteri care scriu un articol despre Harvey?
Da, chiar m-au sunat. N-am vorbit cu ei.
Bine. Mă bucur să aud asta. Reporterii sunt nişte gândaci.
A fost grozav, nu? Pe atunci...
- Harvey era mereu foarte generos. - Nu şi din perspectiva mea.
Laura, mă asiguri că n-o să vorbeşti cu nimeni?
Ce ai spus?
Dacă ai un proiect, pot să i-l prezint lui Harvey.
Nu am.
Şi vorbesc cu cine vreau eu.
Bună seara!
Vreau să rezerv un bilet de avion către Cornwall la prima oră.
Un zbor spre Cornwall mâine?
Da. La aeroportul Newquay...
Newquay.
- În mod normal, luaţi trenul. - Bine, un bilet de tren.
E un loc frumos pentru o vacanţă.
- Da. - Mamă!
Bună!
Hywel vrea să se joace la stânci. Are voie?
- Sigur că da. - Bine.
- E fata cea mare? - Da.
Da, are 13 ani.
Ai crescut în Irlanda?
Da.
Şi prima ta slujbă a fost să te ocupi de figuranţi în '92?
Filmau aproape de noi.
Mi-a plăcut la culme.
Apoi am auzit că Miramax face un film în apropiere
şi m-am angajat ca asistentă generală.
Eram încântată, era super.
- Când l-ai cunoscut pe Harvey Weinstein? - După scurtă vreme.
Urma să lucrez direct pentru el.
Făceam diverse treburi, răspundeam la telefon.
Eram fericită că mi se oferise postul.
Era fermecător.
Spunea că auzise cât de mult munceam.
Şi eram fericită.
Aveam 21 de ani.
Eram foarte tânără, dar foarte serioasă.
Când a spus că-mi oferă un post permanent la filiala din Londra,
am fost încântată.
- A spus asta la întâlnire? - Da.
Era în halat când a deschis.
M-am gândit că aşa se face la Hollywood.
După scurtă vreme, a întrebat dacă-i fac un masaj.
Am refuzat.
Era foarte detaşat. A spus: "Nu e o cerere romantică."
Cică toţi făceau asta. Făcea parte din fişa postului.
Brusc m-am gândit că eu sunt cea cu probleme.
Că eu sexualizam interacţiunea.
Că eram prea tânără şi înţepată.
Aşa că...
I-am pus mâinile pe umeri.
Dar nu le puteam mişca pe corpul lui.
Am înţepenit aşa. Nu-mi puteam mişca mâinile.
Apoi a spus că-mi face el masaj primul,
ca să mă relaxeze.
Şi a zis:
"Toate fetele fac asta. E doar muncă."
După care a zis: "Dă-ţi jos bluza!" Fără nicio emoţie.
"Scoate-ţi sutienul!"
Şi l-am scos.
Eram îngrozită, dar mă gândeam:
"Rezistă! Fă-o!"
Apoi mi-am scos pantalonii.
Era deasupra mea...
Şi se masturba.
L-am rugat să mă lase în pace.
Dar tot cerea diverse lucruri.
Apoi a sugerat să facem duş. M-am ridicat.
Şi el a continuat
să se masturbeze.
Iar eu tot plângeam.
Eu suspinam, apa curgea,
iar el tot se masturba.
După care s-a înfuriat.
Cred că plângeam atât de tare, încât i-am tăiat cheful.
Şi a ieşit din baie.
Am încuiat uşa.
Îl auzeam în cealaltă cameră.
Se auzea cum se masturbează.
În cele din urmă, m-am întors în cameră,
mi-am luat hainele şi lucrurile şi am fugit.
Am fugit pe stradă.
N-am mai fugit atât de repede în viaţa mea.
Ce simţi acum despre asta?
Simt că mi-a împins viaţa într-o anumită direcţie.
Am simţit că a fost o mare eroare de judecată
şi m-a marcat în toate deciziile.
Şi...
Am simţit o mare ruşine...
Pentru că...
I-am permis să facă asta.
Credeai că a făcut acelaşi lucru şi altor fete?
M-am gândit că sigur a încercat.
Dar că toate...
Că toate l-au refuzat.
Parcă mi-a răpit glasul în acea zi.
Tocmai când începeam să mi-l găsesc.
... reformă responsabilă a imigrării? Preşedintele îşi doreşte aceste discuţii.
Da?
Vă caută Harvey Weinstein la telefon.
Fă-mi legătura! Mulţumesc.
- Dean, ce faci? Sunt Harvey. - Salut! Cu ce te pot ajuta?
Dacă nu făceam filme, m-aş fi făcut jurnalist.
Am auzit că cineva lucrează la un articol despre mine.
Da. Dacă vrei să vorbeşti oficial cu reporterii,
le-ar face plăcere.
Vreau să vorbesc cu tine.
Vorbeşte cu reporterii mei despre problemele tale.
- Îmi pare rău, am treabă. - O să închizi?
Dacă nu ai altceva de spus...
Iubesc adevărul. Oamenii inventează multe poveşti.
- Ai grijă! - Foarte bine. La revedere!
Dar, în esenţă, Sarah Sanders spunea: "Hei, America!"
Poate că nu le-a plăcut. Nu ei l-au trimis în Biroul Oval.
Destul de profund, dar principala temă era găsirea de soluţii
şi asta a fost...
- Bună, Chanel! - Bună, Dean!
Salut, Tim!
- Matt, ai un minut? - Da.
Ce am aflat?
Cel mai important aspect sunt documentele
luate de Jodi de la Zelda Perkins, de la Londra.
Rose încă n-a făcut declaraţii oficiale,
dar ne-a permis să scriem despre înţelegerea ei.
Încercăm să obţinem o confirmare.
Harvey i-a oferit de curând un milion pentru tăcerea ei.
Şi?
Rose a refuzat, dar nu vrea s-o cităm.
Încă n-avem surse oficiale.
Contractele de confidenţialitate sunt problema.
Laura Madden n-a semnat unul.
E singura fostă asistentă care poate să vorbească.
Nici Ashley şi Gwyneth n-au semnat, dar nu sunt pregătite să vorbească.
Dar Laura Madden are o altă problemă.
Are cancer la sân. Trebuie să se opereze.
E puţin probabil să vorbească.
I-am lăsat mesaje Rowenei Chiu, dar n-a răspuns.
Deci nu avem alte înţelegeri demonstrate.
Ambra Battilana Gutierrez aproape sigur a acceptat o înţelegere.
John Schmidt a confirmat că Miramax are o înţelegere
cu femeia din Queens.
Am mai aflat ceva despre articolul din "New Yorker"?
Nu.
Lanny Davis şi David Boies vor să discute cu noi.
Ce părere ai?
Nu vrem să insistăm pentru un interviu oficial cu Weinstein?
Tu decizi, Binky.
Aş vrea să vorbesc cu Lanny. Să văd ce are de spus.
Harvey nu e mereu raţional.
Am venit aici ca reprezentant al lui, nu ca să opresc publicarea articolului.
Vreau să mă asigur că, dacă includeţi ceva de genul afirmaţiilor lui Rose McGowan,
ne putem apăra.
Desigur.
Te rog!
Ştiu că tu o să anchetezi totul foarte serios.
Lanny, o să aveţi ocazia să răspundeţi.
- Putem să înregistrăm discuţia? - Sigur că da.
Nu mă aştept să-mi daţi numele surselor, dar, dacă se poate
să-mi spuneţi despre ce e vorba în articol...
Analizăm comportamentul problematic al lui Weinstein cu femeile.
Bine.
Harvey neagă vehement orice acuzaţie de viol sau agresiune.
N-a comis nicio infracţiune.
Dar e conştient de plângerile referitoare la comportamentul său
şi încearcă să se schimbe.
Oamenii puternici din generaţiile mai vechi
îşi schimbă opiniile
legate de înţelesul expresiei "liber consimţit".
De ce femeile nu consideră că e ceva liber consimţit,
deşi bărbatul se convinge singur că e.
Vrei să elaborezi?
Cred că trebuie spusă povestea evoluţiei bărbaţilor
şi în special a lui Harvey, în acest caz.
E dispus să discute cu noi despre asta? Oficial?
Trebuie să discute cu soţia şi copiii lui în primul rând.
Insişti că acuzaţia de viol a lui Rose McGowan e falsă.
De ce?
A spus cuiva imediat? A dat dovadă de suferinţă?
I-a spus impresarului ei şi unui avocat.
Harvey ştia că există o problemă cu Rose.
Dar nu că-l acuză de viol.
Trag o linie clară la cuvântul "viol".
Tot ce e sub acea linie... Era conştient de sentimente, îngrijorări...
- Care anume? - Scuză-mă, ce...
Dacă îngrijorările nu erau despre viol, despre ce erau?
Singurul mod prin care pot răspunde e...
A fost un sentiment de exploatare, din cauza diferenţei mari de putere.
Există constrângeri psihice care nu sunt ca cele fizice.
Lisa Bloom lucrează cu Harvey ca să-l facă să recunoască diferenţa.
- Lisa Bloom? - Da.
Dacă Harvey a fost informat de problemele lui McGowan de atunci,
cum a reacţionat?
Cred că s-au luat măsuri juridice.
Cum ai caracteriza acele măsuri juridice?
Cred că a conştientizat că ea nu considera că ce s-a întâmplat era în regulă.
Nu mă refer la viol, ci la efectul lui asupra lui Rose McGowan.
Şi, în loc să se opună...
În loc să se opună... Ce a făcut?
Cred că a acceptat înţelegerile
în loc să se lupte într-un proces.
Harvey considera că o înţelegere e mai bună, chiar dacă n-ai făcut nimic greşit.
A preferat o înţelegere.
Au fost şi alte cazuri de relaţii intime dubioase cu femei,
în care Weinstein a acceptat înţelegeri?
Să spunem deocamdată, chiar şi la nivel informativ,
că trebuie să aflu care sunt limitele mele juridice.
Chiar dacă, la nivel informativ, confirm înţelegerile.
Dar răspunsul e da, au fost.
Câte?
Nu.
Dacă au recunoscut înţelegerile
atât de devreme înseamnă că au probleme mari.
Trebuie să aflăm care-i numărul, trebuie să le verificăm pe toate.
Mă ocup eu de asta.
- Aţi cunoscut-o pe Diana Filip? - Nu.
Am refuzat să vorbesc la o conferinţă a femeilor,
dar mă tot sună.
Ai verificat-o?
Consultantul de securitate zice că spune adevărul,
dar cine are timp pentru oamenii ăştia?
Alo?
Am lucrat la Miramax.
Vorbeşte cu Irwin Reiter. Îl urăşte pe Weinstein.
Te simţi bine?
Te-am trezit?
Da. Ce e?
Ce ştii despre Irwin Reiter?
Stai puţin! Am un fişier despre el.
Trebuie să scriu un e-mail foarte bun.
Bună! Mulţumesc că ai venit.
Vrei să fiu ucis?
Deci, Irwin,
ai fost contabilul familiei Weinstein timp de 30 de ani.
Eu plătesc nota şi-mi rezerv dreptul să plec în cinci minute.
Deci...
Ce vrei să ştii?
Avem informaţii legate de mai multe înţelegeri făcute de Weinstein în anii '90.
A plătit actriţe şi foste angajate.
Poţi să-mi spui ceva despre asta?
Poţi confirma existenţa înţelegerilor şi să-mi spui cum a fost din perspectiva ta?
Perspectiva mea?
Au fost folosiţi banii firmei?
Ai scris că provenim din aceeaşi lume micuţă.
Da.
Îmi petreceam verile în căsuţele din Catskills.
Luam masa la Lefty's şi Pop-In.
Ce-ţi aminteşti despre acele vacanţe?
Îmi amintesc atâtea!
A fost prima oară când am văzut braţele goale ale bunicii.
Ştiam că tatuajele alea însemnau ceva foarte important.
- De unde ştiai? - Am simţit-o.
Familia ta discuta despre asta?
Cu cine mai vorbeşti?
Nu pot dezvălui asta, Irwin.
Părinţii mei nu erau în stare s-o facă. Rareori discutau asta.
E foarte misterios, nu?
De ce unele familii vorbesc. Altele n-o fac...
Weinstein cheltuia sume colosale.
Am încercat de multe ori să conving comitetul director să ia măsuri.
Dar îi ignorau comportamentul şi-l păstrau.
- De ce? - Ai vorbit cu LOC?
Sau cu ZP?
- Cine-i LOC? - A fost un memo.
Am o întrebare, Jodi, care mă roade foarte tare.
De ce întrebi despre anii '90,
când Weinstein a comis infracţiuni mult mai recente?
Trebuie să plec.
- Te sun. - Irwin!
Mamă!
Am avut un coşmar.
Vino încoace!
Gata, gata...
Am auzit că Ambra Battilana Gutierrez a obţinut o înţelegere cu şase zerouri.
Şi Weinstein are acum înregistrarea incidentului.
Înţelegerile astea, Lanny...
Câte sunt?
Nu pot să-ţi spun, Megan, ştii bine.
Nu o să-ţi pomenesc numele.
Dar ar fi excelent pentru informaţiile generale.
Să putem spune câte alte înţelegeri ştii că există.
- Nu eu sunt ticălosul aici. - Ştiu.
Slujba mea e să transmit informaţiile reporterilor.
Dar nu te pot ajuta.
Mă tot gândesc că au fost 40.
Ar fi ridicol, nu?
Nu?
Nu sunt 40.
Serios, sunt mai puţin de 40.
- Bine. Asta e o uşurare. - Sigur.
Deci...
Mai puţin de jumătate de 40?
- Nota! - Ce dracu', Lanny?
Am auzit că Ronan Farrow lucrează la un articol.
Nu, a renunţat.
Nu te consider un om rău.
Nu te-am văzut niciodată aşa. Te respect.
Şi eu te respect.
O să se afle, Lanny.
- Public. - Aşa se întâmplă de obicei.
Bine.
De ce râd?
Megan...
Lanny...
Aş spune că sunt între 8 şi 12 înţelegeri.
Şi ţi se pare normal?
Ca un bărbat să dea mită de atâtea ori?
Da.
Simt că suntem aproape.
Crezi că o să reuşim? Dacă nu reuşim?
- Am coşmaruri cu el. - Doamne! Şi eu.
Da?
Sunt îngrozită că ştim toate astea şi s-ar putea să murim fără să spunem nimic.
O să publicăm articolul. Teama mea e că oamenilor n-o să le pese.
Şi n-o să fie nici măcar încetinit, darămite oprit.
E un ocean de fărădelegi.
Îţi dai seama câţi Harvey sunt în lumea asta în fiecare zi?
Uneori mă întreb...
Când am născut-o pe Mira,
dacă...
Dacă toată trauma,
nu doar a mea, ci a tuturor femeilor cu care am vorbit...
Dacă întunericul şi violenţa asta constantă nu au făcut implozie.
Poate că face parte din depresia care afectează femeile.
Îţi doreşti să nu fi lucrat la subiectul ăsta?
Dar tu?
Nu.
Ultima oară când ne-am întâlnit ai pomenit un buletin informativ.
A fost scris de o fostă directoare.
Era complex, nimicitor.
L-a trimis comitetului.
Când? Cum au reacţionat?
A fost un pic de haos în culise, apoi ea a plecat.
- Ce scria? - Că firma e un mediu toxic.
Are cineva vreun exemplar?
Bună!
Scuze că am întârziat atât.
Te simţi bine?
Talia s-a culcat târziu. Violet s-a trezit de două ori.
Am o mulţime de mesaje de la oameni furioşi din cauza articolului cu asigurări,
care o să aibă un impact uriaş.
Am sute de e-mailuri
şi un uragan se îndreaptă spre Florida.
O să mă duc acolo
şi o să-l mut pe tata, până nu e luat pe sus.
Şi am un tremur nervos la ochi.
Ia să văd!
Iei stafida?
- Hei! Holly! - Vino încoace! Ia stafida!
Mai încet!
- Ţii tu crabul un pic? - Măcar se distrează.
Bună! Sunt Jodi Kantor.
Sunt Rowena Chiu. Sunt la New York.
Mai vrei să ne întâlnim?
N-am putut să spun nimănui.
Nici părinţilor, nici soţului meu.
De ce?
Am crescut într-o casă de imigranţi.
Am fost învăţată să fiu cuminte,
să muncesc din greu şi să nu atrag atenţia asupra mea.
Conform culturii chineze,
simţeam că trebuie să-mi protejez familia cu orice preţ.
Eram tânără, speriată.
Poţi să-mi spui ceva despre ce s-a întâmplat la Veneţia?
E neoficial, da?
Aveam tura de seară.
Analizam notiţele pe marginea scenariilor cu Harvey.
Lucram într-o seară.
Tot încerca să mă atingă.
Nu voiam să-l înfurii. E un bărbat foarte mare.
Încercam să revin la notiţe.
A ţinut-o aşa câteva ore. Tot încercam să-l evit.
Cum ai făcut asta?
Îl respingeam.
Purtam două perechi de colanţi, să obţin timp, în caz că aveam nevoie.
Dar, în cele din urmă,
m-a ţintuit.
Nu cu forţa, dar parcă era un joc.
Apoi mi-a îndepărtat picioarele.
Şi a spus...
"Te rog, o bag doar o dată şi gata."
Am scăpat.
Eram traumatizată.
Eram creştină, încă eram cu primul meu iubit.
Şi i-ai spus asta Zeldei?
Zelda era extrem de furioasă şi l-a înfruntat cu mult curaj.
Am demisionat amândouă.
Dar nu îmi puteam găsi de lucru după ce am plecat de la Miramax.
Toată lumea mă întreba de ce am plecat, dacă lucram pentru Harvey.
Contractul de confidenţialitate semnat
stipula că, dacă am probleme în a mă angaja în industria filmului,
să le cer ajutorul lui Harvey sau avocatul lui, Hutensky.
Le-am cerut o recomandare.
Hutensky repeta întruna...
Ce spunea?
Cât de mult mă aprecia Harvey.
Am stabilit că mă întorc la Miramax
în condiţii foarte stricte.
Aşa că m-am angajat la filiala din Hong Kong.
Am crezut că o să fie destul de departe.
Că o să fiu în siguranţă.
Dar a fost oribil.
Eram o epavă.
Mă simţeam extrem de singură.
Nu puteam să vorbesc cu nimeni,
iar izolarea mă rodea.
Într-o zi, am dispărut de la muncă.
Voiam să mor.
Nu ştiam ce să fac,
cum să continui, cum să trăiesc cu secretul.
Am încercat să mă sinucid,
dar nu ştiam cum.
Simţeam că am dat greş şi cu asta.
Vreau să-ţi dau asta.
E o descriere primită de la o actriţă pe care o cunoşti.
Ce?
Nu vrea să facă o declaraţie oficială, nu-i pot trece numele în articol.
Nu...
Nu ştiam nimic despre aşa ceva.
Credeam că erau doar aventuri extraconjugale.
Nu e doar atât.
Fă ce vrei cu el.
IEŞIRE
N-au avut parte de niciun pic de ajutor.
E un drum de 45 de minute...
La naiba!
Asta e.
Pentru arhiva dv. 3 noiembrie 2015.
Am fost hărţuită şi agresată în mod repetat de către şeful acestei companii.
Sunt o femeie de 28 de ani care încearcă
să-şi câştige existenţa şi să aibă o carieră.
Sunt profesionistă.
Sunt sexualizată şi depreciată.
M-am temut să vorbesc,
dar e un mare chin pentru mine să păstrez tăcerea.
Mi-a spus: "Sunt un băiat rău, dar important e că sunt cinstit."
A spus că nu sunt bună decât să fac copii.
O asistentă mi-a spus că Harvey a obligat-o să-l maseze în timp ce el era dezbrăcat.
A fost oribil s-o văd atât de tulburată.
Când m-am plâns directorului de resurse umane,
răspunsul a fost: "Anunţă-ne dacă te loveşte sau întrece măsura fizic."
Harvey Weinstein e un bărbat de 64 de ani celebru în toată lumea,
iar asta e compania lui.
În balanţa puterii, eu am zero, Harvey Weinstein are zece.
- Du-te şi scrie! - Ai povestea.
După ce o publicăm, totul o să iasă la lumină.
- Vorbeşte cu Lauren O'Connor! - Da.
Cere o reacţie comitetului director de la Weinstein Company!
Îl sun pe Lance Maerov.
Scrie-l! Să ne pregătim!
După buletinul informativ din 2015 al drei O'Connor
Clienta mea nu vrea să fie numită.
Buletinul informativ n-a fost destinat publicului larg.
Lauren.
Clienta mea e aici, dar e prea supărată ca să vorbească.
Lauren, îmi pare rău că ţi-e greu.
Nu publicăm întreg buletinul informativ.
O să fie limpede că tu nu eşti sursa
şi că refuzi să comentezi.
Dar intenţionăm să folosim numele tău pentru credibilitate.
Dacă ai fi fost victima unei agresiuni sexuale,
am fi păstrat anonimatul.
Dar, ca martoră la ce s-a întâmplat,
povestea ar fi mai credibilă dacă îţi pomenim numele.
Bună, Lance! Sunt Megan Twohey, de la "New York Times".
Avem un buletin informativ de la Lauren O'Connor
către Weinstein Company.
Poftim? Rahat!
Vrem să ştim ce aţi făcut. Ce a făcut comitetul director?
Lance?
Am încercat să schimbăm lucrurile după plângerea din 2015.
Şi buletinul ăsta informativ? A ajuns acolo, apoi a dispărut?
Purtarea lui Harvey ne îngrijora pe toţi.
Pot să te citez, Lance?
Da.
Poţi.
Plângerea lui Lauren...
A fost retrasă la câteva zile după ce a fost trimisă.
- Aşa că am ignorat-o. - De ce crezi că a fost retrasă?
Chiar nu ştiu de ce.
Eşti sigură că nu sunt doar tinere
care voiau să se culce cu un producător ca să progreseze în carieră?
Avem decenii întregi de declaraţii,
acuzaţii de hărţuire, agresiune, viol
şi mai multe înţelegeri.
Ştiu că trebuie să vorbeşti cu comitetul director,
dar poţi s-o faci după weekend? Se poate?
Bine.
Ashley, ştiu că ar fi ideal ca mai multe femei să facă asta împreună,
dar nu e cazul.
Însă avem mai multe incidente şi un comportament de tip prădător.
Ai vorbi singură,
dar te-ai baza pe un munte de dovezi.
Ashley?
Da. O să mă gândesc serios la asta, Jodi.
- Promit. - Mulţumesc, Ashley.
Publicăm ce avem.
Ştiu că trebuie să fim atenţi la "New Yorker",
dar putem să mai aşteptăm un pic, să obţinem implicarea acestor femei?
- Nu, trebuie să publicăm. - Povestea întreagă ar fi mai bună.
Asta ar putea fi prima săgeată. Multe femei o să vorbească după aceea.
Ar putea fi mult mai puternic, Dean.
E foarte bun. Trebuie să publicăm.
Cât timp îi dăm lui Weinstein să răspundă?
- 24 de ore? - Mai bine dublu.
- 48 de ore. Aşa e corect. - Două zile?
Cu câţi oameni pot să vorbească Harvey şi echipa lui
în timpul ăsta?
David?
Sunt de acord cu Rebecca. Vrem ca pe plan juridic să fie totul ireproşabil.
Bine. Să-l sunăm pe Lanny!
Cerem să vorbim cu Harvey şi echipa lui mâine, la ora unu.
Le spunem ce avem
şi-i oferim două zile să răspundă sau să dezmintă.
E miezul nopţii. Duceţi-vă acasă!
- O să ne ducem. - Noapte bună!
Dacă măcar una dintre femei ar face o declaraţie oficială...
De ce o ia prin tunel?
Aveam nevoie de o singură femeie.
Jodi, încetează!
Las-o baltă!
Poate că, dacă le-am fi adus pe toate în aceeaşi cameră...
Nu schimbam nimic cu o cameră.
Nu vor să dea declaraţii singure.
Tu ai vrea?
Bună!
Da...
Bună!
Au trecut două ore.
E o tactică. Dar eu am treabă.
Alo?
Dean? Te caută Harvey Weinstein şi avocatul lui, Charles Harder.
Hai, echipă!
- Sunteţi gata? - Da.
Fă-ne legătura!
Harvey? Charles?
- Dean. - Cum vrei să procedăm, Harvey?
Nu vreau să fac nimic!
- Reporteriţele sunt acolo? - Suntem toţi aici.
Cu cine aţi vorbit?
Ţi-am trimis informaţii despre persoanele din articol, Harvey.
Cu cine aţi vorbit?
- Harvey, avem nevoie... - Vorbiţi cu Gwyneth Paltrow?
Gwyneth nu e în articol.
Spuneţi-mi cine a făcut declaraţii oficiale şi o să răspund în consecinţă!
Harvey, câte înţelegeri ai făcut de-a lungul anilor?
- Ni s-a spus că sunt între 8 şi 12. - Asta susţineţi voi, nu eu.
Dacă a vorbit Lanny, a făcut-o în nume propriu,
nu în numele clientului.
Cât timp avem să răspundem?
Avem nevoie de două săptămâni.
- Vă oferim două zile. - Acuzaţiile sunt din anii '90!
Dacă nu spuneţi adevărul, cum o să vă puteţi privi în ochi?
Au trecut 90 de minute, Harvey, o să încheiem.
Harvey a contrazis ideea lui Lanny că au fost 8-12 înţelegeri.
Avem nevoie de confirmări.
Atâtea înţelegeri trebuie probate.
- Pe cine poţi să suni la companie? - Îl întreb pe David Glasser.
E Ashley.
Răspunde!
Asta fac.
Ashley.
Ce faci?
Bine. Am alergat.
Foarte bine. Alergatul te ajută.
Am vorbit cu avocatul meu
şi m-am gândit la care ar fi soluţia potrivită.
Da, desigur.
Sigur că da.
Şi?
Sunt pregătită să fiu numită ca sursă în ancheta voastră.
Trebuie s-o fac.
Ca femeie şi creştină.
Jodi?
Da.
Vorbim în curând.
Da.
Ashley, mulţumesc.
Ashley a acceptat.
A acceptat.
- Ashley a acceptat. - Aşa e, Jodi.
Bine. Publicăm toată povestea.
Începem cu povestea lui Ashley Judd despre apartamentul de la Peninsula.
Încheie paragraful cu un citat bun din Judd.
Se rezolvă.
- Publicăm imediat ce articolul e gata. - Haide!
- Alo? - Bună, David!
Sunt Megan Twohey, de la "New York Times".
Fiind preşedintele companiei, îţi dau şansa să comentezi.
Eşti la curent cu toată situaţia?
Da.
Comitetul a avut o conferinţă de urgenţă.
David, avem rapoarte diferite referitoare la cele 8-12 înţelegeri.
Nu e nevoie să te pomenim,
dar îmi confirmi că au fost între 8 şi 12 înţelegeri?
Câte?
Între opt şi 12. Putem folosi numerele astea?
Între opt şi 12...
Da, e corect.
Apreciez gestul. Mulţumesc.
David Glasser spune că au fost între 8 şi 12 înţelegeri.
N-avem destul timp.
- Nu iau decizii singur. - Da.
- Ştii asta, nu? - Da. Înţeleg că e dificil.
E Harvey la telefon?
E Lanny. Weinstein refuză să dea un răspuns.
- Bine. - Da?
Lanny, te înţeleg.
Nu pot să fac minuni.
Avem nevoie de mai mult timp. Uite ce e, Megan...
Lanny, m-am săturat de mizeria asta. Ai pus cinci avocaţi să ne caute.
Nu vorbim cu cinci avocaţi!
Controlează-ţi oamenii şi trimite-ne un răspuns!
Ăsta nu e un răspuns, e un roman.
Le fac mincinoase pe femei şi spun că articolul e fals.
E doar bullying avocăţesc.
Le-am trimis trei paragrafe ca răspuns la cele 18 pagini ale lor.
Le-am cerut datele şi i-am invitat la tribunal.
Să vedem cât durează până ne răspund.
Ne-au răspuns. Weinstein vrea să ne vedem. Vine încoace.
Îl primim?
Da.
Mă descurc.
- Bună, Lisa! - Bună!
- Ăştia sunteţi toţi? Veniţi! - Da.
- Asta o să faceţi. - Doar cinci. Avem dosare întregi.
- Avem dosare, avem probe. - Scrii bine, Megan.
Vrei să-ţi rişti reputaţia pentru articolul ăsta?
- Zâmbeşte. Toată lumea e fericită. - Ai zâmbi dacă ţi s-ar întâmpla aşa ceva?
Niciuna dintre ele nu e un martor credibil.
- Ce zici de asta? - E nebună.
E şantajistă.
- E pe net? - Da, îl au şi ei.
Deci e în ambele.
Ce s-a întâmplat?
Ce era de aşteptat. Încearcă să discrediteze actriţele.
Ce s-a întâmplat?
Harvey şi ai lui au vorbit cu "Variety" şi cu "Hollywood Reporter".
- Poftim? - Despre noi şi despre articol.
Afirmă că a fost surprins.
E de rău.
Trebuie să scrieţi rapid. Nu mai avem niciun secret.
Să văd paragraful introductiv!
Weinstein a invitat-o pe Ashley Judd la Peninsula
Nu, cred că trebuie să începem cu asta.
Asta trebuie să fie prima frază din paragraf.
- Merge şi dacă e a doua, nu? - E bine.
Duceţi-vă acasă! Îl verific eu.
Serios?
Şi îi atrag pe oameni.
Dacă ştiţi ceva, contactaţi-ne!
De ce n-aş da un interviu acum
pentru "Washington Post",
având în vedere lipsa voastră de transparenţă?
Vrei o listă cu persoanele cu care discutăm,
iar dacă nu ţi-o oferim, ne ameninţi?
Dacă o folosiţi pe Gwyneth Paltrow, spuneţi-mi!
N-o folosim pe Gwyneth Paltrow.
Vorbiţi cu Gwyneth Paltrow?
Harvey, sunt Dean. Uite cum stă treaba.
Trebuie să ne dai o declaraţie. Sunt gata să autorizez publicarea.
Dean, să-ţi spun eu cum e cu intimidarea!
- O să vorbesc cu "Post". - Sună-i, n-ai decât!
Poţi să suni la "Post". Harvey, încerc să fiu corect cu tine.
Mă intimidezi, Dean.
Nu, încerc să obţin declaraţia ta. Dă-ne-o! Ne pregătim de publicare.
- Vreau să vă dau declaraţia. - Mulţumesc.
- E Gwyneth implicată? - Nu e în articol!
Uite ce trebuie să facem.
Îţi dăm şansa să spui tot ce vrei.
Fă-o!
Dar am un ziar de scos. Eu plec.
Vorbeşte cu reporterii mei! Ai grijă!
Baftă!
Ignoraţi cu bună ştiinţă adevărul.
Vreţi un articol distrugător, iar acuzaţiile astea sunt false.
Nu vrem un articol distrugător.
Harvey o să ia o pauză, să se concentreze asupra acestei probleme.
E adevărat, Harvey?
Da, o să iau o pauză.
De la companie?
Da, vreau să studiez problema.
- Să studiezi şi să mă asculţi. - O să se retragă temporar.
Aici e un spaţiu dublu. Şi aici.
- E Laura. - Perfect...
Bună! Laura, ce faci?
Sunt bine. Azi mă operez.
Intru în sală.
Eu n-am semnat niciun contract.
Nu sunt obligată să tac. Vreau să vorbesc în numele femeilor care nu pot s-o facă.
Am trei fiice.
Nu vreau să accepte abuzurile sau bullyingul ca fiind ceva normal.
Puteţi folosi tot ce am spus.
O fac.
Dau o declaraţie oficială.
Mulţumesc, Laura.
Mulţumesc.
O să mă gândesc la tine.
Laura...
Minunată Laura!
Te simţi bine, Laura?
Da, n-am nimic. Mulţumesc.
Serios.
Sigur că da.
M-a udat rău.
Avem declaraţiile lor. Extrag citatele.
Da.
Deci... Ce tare eşti!
Declaraţia lui Harvey Weinstein
Într-o declaraţie
Într-o declaraţie pentru "Times", dl Weinstein a spus:
"Înţeleg că felul în care m-am purtat cu colegele în trecut"
"a provocat multă suferinţă şi-mi cer scuze sincer pentru asta."
- Ai scos citatele? - Asta fac acum.
A adăugat că lucrează cu psihologi
şi plănuieşte să ia o pauză de la muncă pentru "a rezolva această problemă".
E gata.
Să-l mai citim împreună încă o dată!
înţelegere cu Rose
Ashley Judd la Peninsula
o asistentă pe nume Zelda Perkins
plăţi către dra Battilana
Da.
O clipă!
Da.
Bine?
- Da. - Bine.
Text pregătit
Pregătit de net
Publică
În următoarea lună 82 de femei l-au acuzat pe Harvey Weinstein de agresiune sexuală.
Articolul lui Kantor şi Twohey a provocat
o mişcare mondială
împotriva comportamentului sexual nepotrivit.
Numărul femeilor din întreaga lume
care şi-au făcut publice poveştile,
multe pentru prima oară, e imposibil de numărat.
Poveştile lor au dus la reforme la locul de muncă,
la schimbări de legi,
la pedepse publice şi private pentru hărţuire sexuală şi violenţă,
la dezbateri care continuă şi în prezent.
În februarie 2020,
Harvey Weinstein a fost condamnat
pentru viol şi agresiuni sexuale la New York.
Execută o sentinţă de 23 de ani.
A fost pus sub acuzare şi la Los Angeles şi la Londra.
ASTA SPUNE EA
Traducerea şi adaptarea ROBERT CIUBOTARU
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania