23.976 Ro
Ce ai, Lilliana?
Lilliana?
Nu pot să respir.
Doamne, ce ai!
Vizitiu!
Copilul...
Trebuie să salvezi copilul! Trebuie să vină pe lume!
Iartă-mă! Iartă-mă!
Albă ca Zăpada, o poveste întunecată
Lilli?
Lilli!
Lilli?
Unde e copilul ăsta?
Lilli?
Lilli!
Lasă joaca, micuţo! Sunt prea bătrână, mă nimereşti uşor.
Aici erai! Te caută tatăl tău.
O să mor din cauza ta.
Spune-mi o poveste, Nannau. Stai lângă mine şi mai vedem.
Spune-mi, te rog!
Stai să-mi trag răsuflarea.
Într-o zi, dar nu foarte demult, mama ta stătea la ferestră
şi privea zăpada care se aşternuse.
Cosea un capişon. Pentru iarnă!
Chiar aşa. În timpul ăsta se ruga să i se nască un copil.
Deodată, s-a înţepat în deget cu acul. Sângele i s-a scurs pe zăpadă.
Mama ta s-a uitat şi şi-a spus: "Mi-aş dori un băieţel".
O fetiţă! Ştii mai bine ca mine.
O fetiţă cu părul negru ca abanosul ferestrei,
cu pielea albă ca zăpada şi buzele roşii ca sângele.
Mai încet, copilă! Ai grijă!
Bună ziua!
O zi bună, Thomas!
Tată?
Tată!
Ce-ai mai făcut azi? Am cules flori cu Greta şi Ilsa.
Şi am ajutat la bucătărie.
Din Biblie, ai citit? Da. Bine.
Tată, de ce ne dă Doamne-Doamne aripi când murim?
Ca să putem să zburăm din Rai şi să privim Pământul.
Mama se uită la mine? Da.
Şi zâmbeşte când îţi ascultă rugăciunile.
O mai iubeşti pe mama? O voi iubi întotdeauna.
Atunci, ea de ce vine?
Vino aici, micuţo.
Tati... Dacă n-o să mă placă?
O să te adore. Cum te ador şi eu.
Unde e Lilli?
Lilli?
Milady, fii binevenită în casa mea. Mulţumesc, Frederick.
Lilliana, unde ai fost?
Uite ce am găsit.
Într-o zi, o să devină fluture.
Lilli, ţi-o prezint pe lady Claudia.
Pot s-o pun într-o cutie?
Pe cine? Omida.
Arată-mi-o şi mie.
Şi ce faci cu ea când îi cresc aripi? Îi dau drumul.
Am o cutie cu o surpriză numai pentru tine.
Poartă-te frumos cu el şi-o să-ţi fie credincios mereu.
Uite, Nannau!
E foarte frumos.
Acum sunt şi ale tale.
El e fratele meu, Gustav.
Domnul nu l-a înzestrat cu darul vorbirii,
dar i-a dat, în schimb, îndemânarea mâinilor.
Te las să-ţi desfaci bagajele.
Ce privelişte minunată! Aşa e, milady.
Era preferata d-nei Hoffman. Chiar aşa?
Aveţi grijă, vă rog, a fost a mamei mele.
Vă mulţumesc, puteţi pleca. Toţi.
Mâine voi fi măritată. Doamna Hoffman.
Ce-ar spune mama, dacă m-ar vedea acum?
Ar fi fericită pentru mine? Ar zâmbi?
Sau ar fi furioasă, ştiind că lumea care a dispreţuit-o, m-a acceptat.
Îl iubesc, Gustav.
Şi el mă va iubi pe mine.
Voiam să mă asigur că ai tot ce-ţi trebuie.
Mulţumesc, milord, dar nu-mi mai trebuie nimic.
De ce? Am tot ce vreau. Pe domnia-ta.
Eşti foarte frumoasă, Claudia.
Îmi place să te aud spunându-mi numele.
Ce mâini reci ai. Încălzeşte-le tu pentru mine.
Du-te!
Lilli!
Odo?
Odo!
Lilli?
Te-am văzut intrând aici. Ieşi de unde te-ai ascuns!
Nannau!
O ţii minte pe mama, Ilsa? Eram mică, dar mi-o amintesc.
Semăn cu ea? Mai ales când zâmbeşti.
Tata o adora, nu? Asta nu e treaba mea, milady.
Ce e, Odo?
Peter! S-a şi întors de la Paris?
Nu poţi să fugi în cămaşă! O să răceşti!
Tu nu te întrebi niciodată ce e dincolo de câmpuri şi ziduri?
Fiarele pădurii, presupun.
În lume trebuie să fie mai mult decât doar pădurea.
De ce ai vrea să pleci de-acasă? Fiindcă nu mai e aceeaşi casă.
N-a mai fost de mult timp.
Nouă ani am citit în rune (pietre magice), nouă ani am aşteptat să vii.
Şi-acum te mişti în pântece la mine şi sângele ţi se uneşte cu al meu.
Cu fiecare bătaie a inimii mele, eşti tot mai puternic.
Iar eu sunt mai frumoasă, cu fiecare bătaie a inimii tale.
Părinte Ceresc, ai milă şi dăruieşte-mi un fiu!
Era rotund ca o minge. Toate ţările lumii erau pe el.
Fantastic! Aşa era.
Vorbeşte-mi despre Paris. Ce fac femeile acolo?
Lady Hoffman... Cum a fost călătoria, d-re Gutenberg?
Mult prea lungă. Nu se vede.
Arătaţi minunat, ca de fiecare dată. Mulţumesc.
N-ar trebui să te pregăteşti pentru diseară?
Voiam să vorbesc cu Peter. Dar nu ai ţinuta potrivită.
Iertaţi-mă, vă rog.
Ţi-am adus o rochie s-o probezi. O-ncerc mai încolo.
Ca s-o porţi diseară, trebuie s-o încerci acum.
Ilsa, ajut-o. Nu ştiu dacă o să mă îmbrac cu ea.
De ce? E foarte frumoasă. Vezi?
E la fel ca toate rochiile mele. Diseară vreau să port ceva deosebit.
Dar e o rochie deosebită. Am purtat-o şi eu când eram copilă.
Dar nu mai sunt copilă.
De ce trebuie să ne certăm mereu, Lilli?
Vezi, să-i fie pe măsură. Da, doamnă.
Frederick... În seara asta n-ai spus nimic despre rochia mea.
Arăţi minunat. Ca întotdeauna.
"Întotdeauna" sună destul de monoton.
Unde e Lilli? Îi stă în obicei să întârzie.
Tocmai în seara asta? Trebuie să vorbim mereu de ea?
De ce te-ai îmbrăcat cu rochia mamei tale?
Voiam să fii mândru de mine.
Semeni atât de mult cu ea!
Cântaţi!
Ce e?
Tăcerea ta nu mă linişteşte. Pruncul s-a născut mort.
Şi soţia mea? Ea e-n afară de pericol.
Dar nu mai poate avea copii.
Tată...
Nu! Lăsaţi-mă!
Nu-i lăsa să-l arunce. E al meu.
Domnul să-l apere!
De ce mi se întâmplă asta? De ce tocmai mie?
Claudia...
E cineva?
Claudia...
Eşti frumoasă. Chipul ţi-e desăvârşit.
Aşa e? Eu spun adevărul.
Eşti pizmuită... Întotdeauna te-au pizmuit.
Ei? Duşmanii tăi.
Cine?
Intră, Lilliana.
Ştiu că nu ne-am înţeles şi că te-am respins.
Încă de la început.
Cred că te-am învinovăţit pentru atâtea lucruri...
Dar n-am vrut niciodată să-ţi fac rău. Poţi să mă ierţi?
Eşti o fată atât de frumoasă! Nici nu mi-am dat seama până acum.
M-am simţit foarte bine în ultimele săptămâni.
Şi eu la fel.
Sincer? Da.
Plec la Paris peste câteva zile. Ştiu.
Dar înainte să plec, vreau să-ţi cer mâna de la tatăl tău.
Dacă vrei şi tu, desigur. Vreau, Peter!
D-na Hoffman are nevoie de domnia-voastră, d-re Gutenberg.
Mă însoţeşti? Ne vedem acasă.
E cineva?
Bună, Gustav!
Ce s-a întâmplat? Te simţi bine?
Ce-a făcut în ultimele ei clipe?
A ţipat? Ţi-a cerşit îndurare?
A ştiut că eu te-am pus?
Frate... Nu trebuie să fii cuprins de remuşcări.
Ai vărsat doar sângele unui copil râzgâiat.
Du resturile la bucătărie. Pune-le în oală, pe foc.
De ce întârzie atât? Îţi faci prea multe griji.
Sigur o să vină curând.
Poftă bună!
Delicioasă!
Trebuie să guşti, Frederick.
Iertaţi-mă, milord... Ce e, Peter?
Tocmai am fost la grajduri. Au găsit calul lui Lilli pe drum.
Unde? Lângă pădure.
Lilliana!
Lilli!
Frederick!
Ştii adevărul. Ai dat greş.
Dacă ţii la viaţă, să nu scoţi un sunet!
Faceţi loc! Duceţi-l pe masă!
Uşor... Şi-a rupt piciorul.
Scumpul meu soţ, suferi?
M-am rugat s-o găseşti. Trebuie s-o mai căutăm.
Desigur. O s-o căutăm, dragul meu.
Eşti singură?
Poate ne minte.
Cine eşti? Ce cauţi aici?
Cum te cheamă, copilă? Nu e copilă.
Dacă nu poate să vorbească?
Atunci n-o să zică nici mâlc când o s-o mănânce lupii.
Eu zic s-o aruncăm afară.
Miroase bine!
Sunt sigur că are şi un gust bun.
Tata e Frederick Hoffman.
Deci avem aici o mică prinţesă.
Care fură pâine!
Vrei să vezi ce le fac lordul Hoffman şi cei ca el celor care fură?
Mi-era foame. Şi mie mi-era.
Nu e inima ei. Nu?
Sudoarea de pe fruntea lui...
Lacrimile din ochii lui...
Trădător.
Trădător!
De ce m-ai trădat?
Trădător!
Dă-i şi prinţesei.
Ba n-o iei!
Dă-mi-o!
De ce vă purtaţi aşa cu mine? Nu v-am făcut nimic!
Poate vrea să-i facem o plecăciune. Şi să-i dăm un pupic.
Pupă-mă aici!
Nu înţelegeţi, băieţi? Ce să înţelegem?
Putem să ne îmbogăţim de pe urma ei.
Ai luat-o razna, de la rachiu.
Stăm aici, ca şobolanii. Cu ce folos?
Suntem mai aproape de bogăţii. Mai aproape de-un coi!
Nu te obligă nimeni să stai!
Sunt convins că tatăl tău şi-ar vrea înapoi odrasla.
Lasă-mă!
Cred că şi-ar da tot aurul, în schimbul tău. Du-te-ncolo!
Deşi nu l-ar deranja prea tare dacă am opri ceva şi pentru noi.
E băiat mare, ar înţelege, nu?
Las-o în pace, Rolf.
Poate ar trebui să te arunci în râu.
Încercam doar să nu ne plictisim.
Pleacă!
Ce-ar fi să pleci? Du-te!
O să muriţi acolo. Sub pământ.
Toţi o să muriţi.
Dă-mi ochii tăi... Dă-mi aripile tale...
Lumea e un loc primejdios, prinţesă. Păstrează ăsta.
Şi ea? Ce-i cu ea?
Dacă fuge? Las-o.
Oricum n-o să găsească drumul. Nu-mi place.
Prinţesa se ţine după noi.
Poate o să ne ajute să găsim aur.
Putem să-i dăm o lopată.
Nu ţi-e frică, nu, copila mea?
Fiul meu drag... O să te ţin lângă mine.
Ea n-o să-ţi mai facă rău niciodată.
E îngropată în pământ.
Credeai că poţi să te ascunzi de mine? Că n-o să te găsesc?
Ce se întâmplă? Ţi-e frică?
Îţi bate inimioara?
Adio, Lilli!
Prinde frânghia!
Haide, Gilbert, dă-mi mâna!
Haide! Nu pot!
Ilsa... Da, milady?
Du-i supa asta soţului meu. Da, milady.
Şi acoperă-ţi părul.
Poate că Rolf avea dreptate.
Poate trebuia să i-o ducem tatălui ei. Ne poartă doar ghinion.
Ziua e pe sfârşite. Să mergem.
Greta!
Un drac'! Unde sunt cu toţii?
Bruno!
Acum suntem doar noi. Fetiţa ta s-a dus.
Poate c-a înghiţit-o pământul. Trebuie să fii sigură.
Să nu priveşti niciodată prea mult un corb în ochi.
Poate îţi fură sufletul şi ţi-l duce departe.
De ce te uiţi aşa la mine? Nu m-am gândit să mă uit altundeva.
E nepoliticos. E una din purtările mele bune.
Văd că nu ai maniere. N-am avut şi nici nu am.
Încerci să mă amuzi?
Mă întrebam ce-ar trebui să fac pentru ca prinţesa să zâmbească.
Nu sunt prinţesă. Dar ce eşti?
Sunt fiica lui Frederick Hoffman.
Un nume şi-atât? De ce-ai spus asta?
Nu ştii nimic despre mine. Ştiu destul despre cei ca tine.
Cum ai putea să ştii ceva? Trăieşti ca un animal, te ascunzi ca un criminal.
Iar tu eşti în vacanţă? Tata o să mă găsească.
De ce nu te-a salvat încă? O să mă găsească! Ştiu!
Şi dacă nu te găseşte?
Nu-mi place cum îmi vorbeşti. Cum ai vrea să-ţi vorbesc?
Ca un gentleman, nu ca un sălbatic.
Să n-aud vorba asta de la nimeni, bărbat sau femeie!
Ultima dată mi-a spus-o unul din gentleman-ii tăi!
Doar că nu avea nimic de domn în el. Şi nici de om civilizat.
Dă-mi drumul!
De ce? Fiindcă mă sperii.
Frederick?
Lady Hoffman?
Frederick!
Lady Hoffman!
Frederick?
Doctore Gutenberg...
Oh, lady Hoffman, iertaţi-mă, credeam că e unul din slujitorii dvs.
Au plecat.
Toţi? Da.
S-au îmbolnăvit foarte tare. Dintr-o dată.
Ce s-a întâmplat aici? Era cumplit să-i vezi.
Abia puteau merge. Mâinile şi picioarele le erau pline de sânge.
Şi faţa... Ciuma.
N-am vrut să-i alung. Aţi fost nevoită.
S-au întâmplat atâtea! Pe Lilli n-am găsit-o încă...
Boala lui Frederick... Încerc să fiu puternică, dar...
Nu am la cine să caut mângâiere. Mă simt atât de singură!
Ce tânăr chipeş eşti! Ce soţ bun îi vei fi lui Lilli!
Mi-e atât de dor de ea!
Vrei s-o cauţi pentru mine? Sigur.
Pot să contez pe tine? Promit.
O să-i spun lui Frederick c-ai trecut. Se simte mult mai bine.
Are coşmaruri despre foc.
L-au legat de un par şi i-au ars familia pe rug silindu-l să privească.
Pe urmă i-au pus pe faţă o cruce de fier înroşit.
Fiindcă n-a vrut să se căiască.
Ce rău a făptuit? N-a vrut să lupte alături de ei.
Care "ei"? Cruciaţii. Oamenii Domnului.
Faţa mea te sperie? Da.
Şi pe mine.
Lilli!
Tată!
Lilli!
Tată?
Tată!
Lilli!
Lilliana!
Tată?
Lillianaaa!
Lilli!
Aici, Lilli!
Nu, Lilli! Nu putem să-l lăsăm!
Dă-mi mâna!
Te-am prins!
Ajută-mă!
Cu bine...
Cu bine, prietene.
Cu bine.
De ce ea trăieşte? În timp ce pruncul tău e mort?
Ce-ai spus? Ia copilul şi dă-i viaţă.
Cum? Fură sămânţa tatălui său.
Scaldă-l în sângele tatălui său.
Viaţa lui Frederick pentru a lui?
Bună, Frederick. Ţi-a fost dor de mine?
Claudia?
Bietul meu soţ... Ce-ai păţit la braţ?
Unde ai fost? Unde sunt servitorii?
Vreau să te eliberez o clipă de nefericirea ta.
O să-ţi dăruiesc o clipă de pace şi fericire.
Ce-mi faci?
Ce-ar face orice femeie pentru soţul ei.
L-am văzut pe copilul nostru.
Vreau să-i dăruieşti viaţă. Viaţa pe care n-a avut-o niciodată.
Viaţa pe care trebuia s-o aibă.
E de-ajuns!
Trebuie să fii ca un şarpe. Fructul lui e ceea ce-ţi trebuie.
Îţi dăruiesc inima fratelui meu.
Nu-ţi fie teamă.
O să am grijă de tine.
Iartă-mă că te-am speriat. Pari necăjită. Te-ai rătăcit?
Da, dar acum mă duc acasă. Bine.
Ai grijă în pădure noaptea. Sunt tâlhari, fiare...
Ştiu. Ştii?
Şi eu ştiu.
Vrei? Mai am unul.
Nu am cum să te plătesc. Păcat!
Nu contează. Două doamne la drum. Să ne poarte noroc!
Ce frumos e! Nu te mai uita la el. Mănâncă-l!
O să-l împart cu un prieten.
Cu un prieten? Vrei să spui cu un iubit!
Şi eu am fost tânără cândva. Am avut mulţi iubiţi.
Viaţa e dulce când eşti tânăr. Spune-mi, cum e?
Puternic... Asta e bine.
E bun şi generos. Şi îl iubeşti, nu-i aşa?
Poţi să-i spui bunicuţei.
Ce s-a întâmplat? Ţi-a mâncat pisica limba?
Dă-ne un sărut, scumpo.
Poţi să vezi şi să auzi, dar din mormântul minţii tale,
răsuflarea nu-ţi va mai încălzi buzele, lacrimile nu-ţi vor mai curge din ochi.
Curând, chiar şi scumpul tău tată va uita c-ai trăit vreodată.
Dar tu, scumpa mea, vei avea toată viaţa la dispoziţie ca să-ţi aminteşti.
Lilliana!
Lilli!
Ce caută aici?
Ce cauţi tu? Sunt doctor. Lilliana...
De unde ştii cum o cheamă? Trebuia să ne căsătorim.
Poţi s-o ajuţi? Nu ştiu încă.
Poţi s-o ajuţi? Am spus că nu ştiu încă!
Lilliana...
Lilliana.
Rigor mortis... Poftim?
Trupul îi înţepeneşte. Nu pot să mai fac nimic.
Tată? Pleacă, duh! Tată!
Tată! Pleacă, duh! Fiica mea a murit.
O duc la familia ei, s-o îngroape cum se cuvine.
Ba nu, o să rămână aici.
S-a dus!
Ce faci?
Lilli? Las-o în pace!
Opreşte-te imediat!
Opreşte-te! E de-ajuns.
Las-o în pace!
Respiră!
Respiră...
Respiiiră...
Drum bun.
Drum bun!
Drum bun, prinţesă.
Îţi rămân îndatorat.
Vino, Lilliana!
Unde mă duci, Claudia?
Ţi-am adus pe cineva să-Ţi ţină companie.
Ştia c-o să mă întorc. Atunci, să n-o dezamăgim.
Mă duc s-o caut.
Mă duc să-mi găsesc tatăl. După tine.
Lady Hoffman?
Ea e? Da.
Lady Hoffman?
Lady Hoffman!
Înapoi!
Nu! Nu, Odo! Nu!
Vino! Pe-aici!
Tată!
Pleacă, duh!
Eu sunt, tată. Pleacă, fiica mea e moartă.
Ia-l pe tata de aici.
Doamnă?
Ilsa?
Ilsa!
Pari destul de vie pentru o nenorocită care a putrezit în pământ.
Te-am simţit încă de când ai respirat iar prima dată.
Parcă mi-ai înfipt un cuţit în inimă. Tu n-ai inimă.
E prea simplu. Am văzut ce i-ai făcut tatei.
Pentru fiul meu. Copilul tău e mort.
Trăieşte, în camera asta.
Nu îndrepta arbaleta spre mine. Cineva ar putea fi rănit.
Aşa e mai bine.
Fiul meu!
Ce mi-ai făcut?
Am ajuns în Rai?
Tată...
Lilliana... Da. Eu sunt.
Ninge...
Sfârşit
Subtitrarea: TVRip sync Š 21.08.2019
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania