... te căutam !
E capătul drumului.
Ce-i cu sunetul ăsta ?
E sunetul clopotelor templului Gina Shohia.
Ce ?
Hai că ştii... Heike (Roşii) şi Genji (Albii).
Pe o insulă îndepărtată,
aceste două clanuri s-au împărţit în Albi şi Roşii.
Şi a început războiul.
Ceva ca Războiul Rozelor... ştii... în Anglia...
Cine a câştigat ?
Albii ?
Această bătălie din miezul zilei, ce s-a desfăşurat în Dannoura...
... a implicat clanul ţărănoilor Roşii...
Căpitanul însuşi a fost atacat de Albi.
E o poveste... de genul ăsta.
A luptei de la templul Gina Shohia.
Din cauza sunetului clopotelor lui.
A clopotelor ?
Culorile florii solare...
... dezvăluie adevărul...
Anume că a înflori... înseamnă să decazi.
Eşti bine, băiete ?
Florile nu sunt eterne...
... asemeni unui vis care se risipeşte...
... într-o noapte de primăvară.
Cel puternic...
... cade ultimul.
Ne vedem în Iad.
Nimic altceva decât praf în vânt.
Ringo, de asta te iubesc...
** SUKIYAKI WESTERN DJANGO **
Traducerea şi adaptarea: gligac2002@yahoo.com - Asia Team Romania -
Mai multe sute de ani după bătălia de la Dannoura
Hei, nu e nimic într-acolo !
Nu m-ai auzit ?
Nu e nimic în oraş.
Şi totul e distrus.
Nu e nimeni.
Din ce clan eşti, al Albilor sau al Roşiilor ?
Eşti cu Genji... sau cu Heike ?
Unde e ?
Prea multe datorii...
Dacă n-aveţi bani, nu plătiţi !
Benkei, arată-le.
Nu există nici o îndoială asupra celui care va rămâne în picioare.
Dar nu ne obişnuim cu ideea de a plăti un Yojimbô !
Trebuie să fii viu pentru a vedea banii, străinule.
Are un suflet mare şi tupeu pe măsură...
Nu, idiotule !
Noi oferim mai bine ! Îţi vom da jumătate.
Jumătate ? Îţi vom da tot... ce ne-a rămas.
Un contract pe viaţă.
Nu e vorba de asta. Niciodată nu rămân într-un loc.
Pentru noi e în regulă. Îţi vom da jumătate,
o dată pe an.
Ce zici ?
Eşti prea meschin...
Hei, băieţi ! Hei... hei...
Sunt atât de idioţi încât n-au nevoie de asta.
Ia tot...
... şi spune-le să-şi bage undeva contractul pe viaţă.
Nu te amesteca, târfă proastă !
Am venit să ajut, însă mă bag la mijloc.
Băiete, nu te pripi !
Ia-ţi decizia după o judecată liniştită.
Nu-mi stă în obicei,
însă îţi pot oferi o supă, la mine.
Vino cu mine.
Urmează-l.
Uită de asta.
- Mişcă ! - Îl aşteptăm aici.
Te învăţ eu...
Deci, Roşii controlează piaţa ?
Da, cum ai ghicit asta ?
Simplu, se vede.
Uită-te şi caută-l pe cel mai slab...
Asta înseamnă că i-au făcut o ofertă pe care nu a putut-o refuza.
Evident că nu.
Poate căuta ocazia de a schimba tabăra.
De când stau aşa lucrurile ?
De două luni, de la sosirea lui Saheki.
Şi, înainte de asta, au început să dea târcoale căutătorii de aur.
Eu sunt primarul. Ce faceţi aici ?
Ce ?
Ce naiba...
Dar ceea ce nu puteau înţelege era de ce atâta lume...
... şi de ce atunci.
La sfârşitul lunii trecute, un orăşel cu aceeaşi legendă.
Fără legea lor, ţara a înnebunit !
Toţi au fost înnebuniţi de poveştile despre aur... de legendele despre comoară.
O jur.
E o adevărată goană după aur !
Nu vă puteţi atinge de acest pământ, veţi fi blestemaţi.
Bine, luăm acest blestem asupra noastră !
Nu, vedeţi ? Am crescut cu această legendă
întreaga noastră viaţă.
Şi noi putem trăi liniştiţi, aşa cum voi ne lăsaţi pe pământul nostru !
La început, ne-am aşteptat să fie un dar divin.
Pentru că şi ei erau Roşii ca noi...
Dar s-au dovedit a fi astfel.
Roşii i-au alungat pe căutătorii de aur şi au început să sape.
Uitaţi ! Kiyomori !
Stăpâne Kiyomori, am găsit asta !
În loc să ia asta ca o ameninţare, să se teamă de blestem...
Ştiam eu !
Aşa că şi-au închipuit că şi comoara ar trebui să fie pe undeva...
... şi, de atunci, Roşii s-au stabilit aici.
Începând de azi, eşti unul de-al nostru !
Gândeşte-te la asta ca şi cum ai fi într-un concediu.
Da... intenţionam să-mi iau liber...
Ar fi agreabil.
Akira ! Akira ! Opreşte-te, nu fă nimic prostesc !
Tată, opreşte-te !
Heihachi...
... fiule, trebuie să ai curaj.
Mi-e frică, tati, să mergem acasă.
Să mergem.
Au răscolit locul de odihnă al strămoşilor noştri.
Mă duc să aduc ajutoare.
Tată ! Tată !
Sărmanul...
Însă domnia lui nu a durat mult.
Voi, băieţi, să vă vedeţi de drum.
Acesta e oraşul nostru.
Mort.
Albii. (Genji)
Shigemori, ar fi trebuit să fii mai gras, băiete.
Totul s-a schimbat.
Albii nu au făcut nimic împotriva celor Roşii.
Roşii i-au lăsat să sape după aur...
... şi au aşteptat ocazia să le fure prada.
Ce-am găsit, e-al meu !
După asta, oamenii au început să plece.
Au rămas doar câţiva fermieri.
Pe drumul încoace, am întâlnit un bărbat plecând.
A spus că nu există nici o gardă.
Da, poate ar fi mai bine să te angajăm.
Dar tot ce îţi putem oferi e asta...
Zile fripte...
Hei, hei ! Bine ai revenit.
E nepotul meu, Heihachi.
Deci, băieţi, încă nu o aveţi ?
Încearcă.
Nu trebuie să te temi.
Nu te uita la sabie.
De câte ori trebuie să-ţi spun ?
Nu urmări sabia cu ochii...
Nu o privi. Simte-o !
Asta e esenţa antrenamentului Monoro.
Iar antrenamentul Monoro nu e o prostie.
Să fii samurai e o filosofie de viaţă.
Dar să trăieşti, în Monoro, înseamnă să duci o viaţă de luptă.
Dacă mă întrebaţi de ce samuraii poartă acele măşti...
Sunt orgolioşi. Puţin le pasă cum arată.
Asta e urât pentru spirit !
Dar dacă laşi astea în urmă...
... vei fi... gol.
Pe drum vei afla ce este spiritul de luptător.
Luptătorii caută o viaţă.
Această domnie... domnia noastră... e mai veche ca cea a samurailor.
Acum...
... mă vei ataca sau vei fluiera.
De ce ?
De ce ne-am născut în aceste vremuri veşnice ?
Ce va fi ?
Îl va da pe mâna Roşiilor pe arătosul ăsta...
... sau îl va preda Albilor ?
Ştii... vom vedea.
Nu ştiu. Depinde de el.
Azi, specialitatea casei
sunt Albii cu pireu de cartofi şi supă.
Uită de Roşii.
Aceştia put ca un câine mort într-o zi toridă.
A pierdut atât încât devine prostănac.
"Povestirile Roşiilor"
Blestemul acela e cel mai rău.
Sunetele clopotelor templului Gina Shishia.
Ecourile sunt permanenţa tuturor lucrurilor.
- Mă urmăriţi ? - Da...
Asta înseamnă că totul, în această lume veche, se va schimba.
Asta înseamnă că niciodată nu vom putea să ne împlinim misiunea.
Să restaurăm, în sfârşit, gloria numelui nostru...
... şi celelalte lucruri.
Albii se vor îngropa în ruine...
Culorile florilor solare
dezvăluie adevărul:
anume ca a înflori... înseamnă să decazi.
Asta e... e natura noastră.
Albii se vor prăbuşi !
De azi...
... voi citi asta.
Ce-i aia ?
Shakespeare... "Henric al VI-lea".
Războiul Rozelor.
Războiul Rozelor ?
Haide, băiete... nu-l cunoşti pe Shakespeare ?
E o poveste despre Roşii... care câştigă un război.
Cei Roşii câştigă ?
Da, vom câştiga.
Trăiască Kiyomori !
Ce e ?
Kiyomori...
Să nu-mi mai spui niciodată aşa !
De azi...
... mă numesc Henric.
Bine, am priceput, de azi eşti Henric.
Henric... Henric...
Acum ?
În partea aceea trăiesc Albii...
Au o domnişoară care ne găseşte duri...
Avea obiceiul de a dansa.
A alăptat copilul, dar încă e în formă.
O femeie de descendenţă albă veritabilă.
E Genji (Albi) şi Heike (Roşii) ?
Ah, copilul... da. E o corcitură.
- Şi tatăl ? - L-au omorât.
Tu eşti la fel...
... ca copilul.
Bine, bine, bine...
Ce ?
Nu mai poate vorbi...
... de când şi-a văzut tatăl ucis.
Ce face mama lui în tabăra Albilor ?
Pentru început, acel băiat a sosit în oraş.
Şi, într-o zi, acel băiat, fiul ei, Akira...
... au adus acea femeie Albă acasă.
"Mamă, zilele în care erai Genji sau Heike s-au sfârşit".
Nu ştiu cum cei doi s-au cunoscut.
Dar mama lor le-a binecuvântat căsătoria.
Aşa că totul a început cum trebuie...
... şi au crezut că încrucişând trandafiri,
făcându-i să înflorească în cele două culori
era romantic.
Şi l-au crescut pe Heihachi, comoara lor roş-albă.
Dar atunci... a reînceput lupta.
Ce-am găsit, e-al meu !
Kiyomori !
Pleacă, nu eşti de aici !
Atâta tot ?
Ia totul ! Dacă vrei, ia-i.
Şi pleacă de-aici !
- Tată ! - Heihachi !
Tată !
Culoarea mea preferată...
... îţi vine bine.
Lumea spune că o femeie Albă vopsită în roşu
i-ar fi luat minţile.
Vino aici !
Vino cu mine !
Ştiu, ştiu...
Aşa că a fugit pentru a se ascunde.
A făcut-o pentru a-şi proteja fiul... sau pentru a-şi răzbuna soţul ?
Şi tu, şerifule.
Sigur, cum doreşti.
Cât, pentru doamna ?
Ce-ai spus ?
Cât e ?
Depinde de cât îmi plăteşti.
Ţine-o în pantaloni, ficat palid.
Omul ăsta dur a câştigat.
Fă ce vrei.
Mă auzi ? La etaj.
În orice clipă şi cum vrei tu.
Eşti al doilea pe care chiar doresc să îl înfrunt.
Cine a fost primul ?
O legendă...
... de care am auzit... când eram mic.
Ah, da ?
Sângeroasa...
Benten.
Benten Sângeroasa...
Zeiţa războiului...
Legenda ei.
Rahat !
Acum chiar vreau să-ţi scoţi arma din toc.
Iceberg...
Căruia nu i se vede partea scufundată în adâncuri...
Cântau acea muzică...
Se aflau aici înaintea oricăruia dintre noi.
Păstrează, încă, vechile obiceiuri.
Ghiceşte !
Îl vreau pe Kiyomori mort.
Ţi-ai vândut trupul...
... totul, numai pentru răzbunare.
Şi ce-i cu asta ?
Nu mă compătimi, n-am nevoie de mila ta inutilă.
Bine, nu vei avea nimic.
Mă doreşti ?
Da... te doresc... foarte tare.
Dar ai grijă.
Ceilalţi au plecat din oraş pentru a aduce o armă mai puternică.
Yoichi te vrea mort.
Probabil va fi aici până la răsăritul soarelui.
Când va începe schimbul de focuri...
... ia un cal şi fugi în munţi.
Tu n-o să fugi ?
Şi tu ai ceva împotriva lor ?
Am motivele mele.
Încă nu au înflorit trandafirii ?
S-au deschis.
Dragoste...
... eşti rece.
Dragoste.
"Să trăieşti ! Sunt încăpăţânat ?"
"Meditează la asta:"
"Trandafirii tăi albi ar trebui să piară în roşul sângelui !"
Poftim.
"În acelaşi timp alegi să fal..."
"... să falsifici trandafirii..."
"... pentru că aceştia se tem a fi martorii"
"adevărului, de partea noastră".
"Nimeni n-o poate atinge. Dar teama..."
"Dar furia..."
"... l-a orbit şi l-a forţat..."
"... să falsifice trandafirii noştri."
"Şi totuşi, Titan..."
"... nu-şi va mărturisi greşeala."
Să ne distrăm.
Adu-l aici.
Ne-ai băgat în mare bucluc. Ce vei face acum ?
Pariez că Kiyomori îşi va ieşi din minţi.
Poate încă nu a descoperit că a fost trădat.
Poate că nu, însă nu e prost.
Nu, nu, nu... n-are nici un indiciu.
Atâta timp cât... Deci vrei să revii de partea sa ?
E prea târziu pentru asta.
Tu ai spus-o ! Ce facem acum ?
Să nu ne impacientăm... nu va pleca, pentru o vreme, niciunde.
- Plecăm ? - Tu priveşte, doar.
Cel puţin câtă vreme stăm aici...
... suntem în siguranţă... şi avem timp.
De ce nu te duci să-ţi faci treaba şi să te gândeşti la asta ?
Bună, şerifule.
"Arma noastră specială va ajunge aici în curând".
"Ţine-i pe Albi pregătiţi..."
"... iar Roşii să-şi pregătească armele".
"Dacă nu o faci, vom fi ucişi cu toţii".
Îmi pare rău...
Ce faci, băiete ?
Rahat, s-o facem ca lumea !
Ţine-ţi fleanca şi încetează să mai zici că Dumnezeu oferă adevăr.
Nu preferi, mai degrabă, felul meu de a fi ?