Oaza asta de verdeaţă nu trebuia fie aici.
I N V A Z I A
Suntem singuri în tot Universul?
- Mă mut pe calculatorul doi.
Wolf-336, stea de clasă F...
în ascensiune către dreapta 36,7...
5,21...
aterizat!
- Am crezut că aceea a fost ultima. - De ce ai crezut aşa?
- Pentru că chiar tu ai spus-o.
- În mod clar nu-mi amintesc aşa ceva.
- Nu ştiu cum de mai pot tolera toate astea.
A, ba da, ştiu! Este pentru că îmi place cum conduci.
Sunt ostatecul de pe scaunul din dreapta şoferului.
- Este o stea de clasă F. Se mişcă variabil. Este la o distanţă de 14,6 ani-lumină.
- Este oricum fără sens întregul proiect de cercetare.
Pe lângă căutarea posibilei existenţe extraterestre,
n-ai vrea să căutăm ceva şi pe undele FM?
Ceva mai zgomos?
Mai uşor este să cauţi acul în carul cu fân.
- Staţia 5.
- Îţi sună cumva vocea mea familiară?
- Dragă, încerc să părăsesc locul ăsta. Dar, ca de obicei, Calvin mă ţine prizonier aici.
Voi fi acasă pe la 1:00... maxim 1:30.
- 01:30 marţi? Miercuri? A.M.? P.M.?
- Ce aş putea să mai spun? Sunt ţinut cu forţa aici.
- Eu o să... plec...
- Uite, încerc...
Unde eşti tu acum? - Am ieşit să beau ceva cu Becky.
- Tu te duci prin baruri în timp ce eu sunt aici şi muncesc?
- Este un chitarist drăguţ aici... dar este angajat doar pentru o noapte.
- Bine, cedez. Ce doreşti?
- Vreau să fim împreună în pat.
- Bine... Plec chiar acum...
dacă şi tu părăseşti barul chiar acum! Dar nu intri
în vorbă cu nici un necunoscut pe drumul de ieşire!
Ne vedem la mine acasă în 83 de minute. Bine?
- Promiţi? Pentru că nu vreau să se repete povestea de săptămâna trecută.
- Ascultă, dacă am spus că voi fi acolo, asta înseamnă
că voi fi acolo! Nu mai e nimic altceva de promis!
Nu există nimic mai important pentru mine...
- Semnalul este puternic.
- Modulaţie cu o simetrie bună.
- Identifică-l, chiar acum!
- Zane! Zane!
- Faza 1, confirmat. Satelitul 5 grade mişcat din axă.
- Semnalul a dispărut! Pare să fie ceva normal.
- Satelitul orientat din nou spre ţintă.
- Semnalul reapare! Categoric este o bază stelară.
Wolf-336, acum faci ca lupul gata de atac.
- Faza a doua 2.
Începutul programului de verificare.
Faza a treia. Verificarea cu o altă sursă.
Cine ar fi putut sesiza semnalul? Green Bank?
Ohio State? Moffet Field?
- Încă verific.
- Semnalul este încă acolo. Trebuie să mai fi fost detectat şi de altcineva.
- Procedura de verificare terminată. Faza a doua completă. Aşteptăm...
- Haide, Moffet! Mor aici!
Ridică telefonul şi confirmă-ne asta!
- A dispărut.
- Zaminsky! Aici nu este parcare publică!
- Nu te lua de mine! Porcăria asta...
- Ne scuzaţi, domnule. Ne pare rău.
- Asta e tot?
42 de secunde?
- Am ascultat toată noaptea.
- Toată noaptea, toată dimineaţa. Iar semnalul nu s-a mai repetat.
- Sunt 42 de secunde neîntrerupte, şi nu sunt semnalele vreunei baze de pe Pământ!
Asta ar putea să fie ceva, Gordy!
- Sună a semnal comprimat, este posibil să fie vreun mesaj militar.
- Nici o şansă. Ei nu folosesc frecvenţa de 107 megahertzi.
- 107? Ce naiba cauţi tu pe frecvenţe aşa de joase?
- Bună întrebarea!
- Deci... Este o stea variabilă această... stea Wolf-336?
- Este la o depărtare de 14,6 ani lumină.
- Bine... În acest caz avem dea face cu dilataţie şi o contracţie drastică...
atunci poate îmi explicaţi voi, domnilor, cum ar putea o fiinţă
inteligentă să se dezvolte într-o atmosferă atât de volatilă.
- Atmosfera a fost instabilă în ultimii 50 de ani,
cu alte cuvinte, posibile urme de viaţă ar putea fi încă acolo.
- Exact! Poate că a fost un semnal prin care cereau ajutor!
Un S.O.S.!
Poate că ei transmit o Enciclopedie Galatică
un fel de geneză de-a lor, înainte ca ei să dispară.
- Zane! Zane!
A durat doar 42 secunde şi nu s-a mai repetat niciodată.
- De aceea noi trebuie să stăm pe această frecvenţă!
Pentru cazul în care se repetă!
Ascultă... Muncesc tură dublă, fac chiar tură triplă dacă este nevoie,
dar vreau exclusivitate pentru acest caz, şi vreau să lucrez full-time cu o antenă.
- În timpul orelor de program... ar fi perfect...
- Calvin, de ce nu mergi tu acasă să te odihneşti un pic?
În regulă? Poţi să pleci acasă.
- Zane, intră în birou.
- Avem o reducere a bugetului de 20%.
Baza are un cost operaţional fix. Nu pot să mă ating de el.
Vreau să păstrez tot personalul. - Îţi baţi joc de mine?
- Ascultă... Aş putea cel mult să obţin o compensare mai bună.
O lună în loc de două săptămâni...
Poate că reuşesc să măresc planul pentru sănătate pentru două săptămâni.
- Ascultă, o să fiu direct ca să mă înţelegi mai bine. Am venit la tine...
am venit la tine aducându-ţi poate cea mai importantă descoperire a secolului XX...
posibilitatea de a demonstra existenţa vieţii
extraterestre şi capăt un rahat pentru asta?
- Zane, ştiu cât de importantă este chestia asta.
Dar căutarea de ET în această conjunctură politică
nu prea atrage Guvernul.
Dacă investim în lucruri nu prea concrete, vom pierde.
- Să uităm despre mine pentru câteva clipe. Ce părere ai de semnal?
- Sunt un pic sceptic.
Dar este foarte interesant...
O să-l dau să-l decodeze, să vedem dacă descifrăm vreo anumită parte din el.
Ascultă. Nu trebuie să ţi-o mai spun, ştii regulile prea bine.
"Asta nu poate să demonstreze..." - "Deci, nu există!".
Ce idiot a făcut regula asta? Putem să-l concediem pe el în locul meu?
- Nu-mi face plăcere să-i pierd pe cei mai străluciţi dintre cei mai buni.
Mi-aş fi dorit să existe o altă soluţie.
În cele din urmă vremea a început să se mai răcească după temperaturile ridicate
din ultimile zile, dar va fi totuşi tot cald mâine, şi cald din nou joi.
- Avem nevoie de bani? Aş putea să...
- Nu, nu. Mai există un program similar cu acesta.
Bill Wyatt m-a sunat. O să-i dau un telefon.
- Zane, sper că nu ai de gând să te întorci înapoi şi să continui?
- Oh, Dumnezeule, am avut un semnal important azi-dimineaţă.
Numai că n-am reuşit să-l confirm în timp util.
- Ai avut şi anul trecut un semnal bun. Şi cea fost atunci?
Semnalul unui cuptor cu microunde defect? - Ce urmăreşti cu asta?
Întotdeauna insinuezi că îmi irosesc viaţa?
- N-am spus asta! Dar tu eşti acela care o spune.
Haide... Cineva se uită la noi.
- Ce e?
- Când naiba am reuşit să găsesc pe cineva aşa special ca tine?
- Eram prea obosită ca să mă mai gândesc şi la viitor.
- Nu, vorbesc serios! Ce ţi-a atras atenţia la mine?
Ce-ai văzut tu la mine prima dată?
- E aşa mult de atunci...
- Bine... Am văzut un om cu o inteligenţă deosebită...
dedicat muncii lui, drăguţ, un pic nesigur pe el... un pic paranoic.
- Trebuia să urmeze rahatul ăsta care să strice totul...
- Uite, Zane. De ce trebuie noi să analizăm totul? Nu putem să
avem încredere unul în celălalt şi să mă crezi că te iubesc?
- Am încredere în aritmetică... cred în geometrie.
Femeile frumoase... mă fac să fiu confuz.
- După doi ani noi încă vorbim despre încredere. Este uimitor.
- Ar trebui să tac dracului din gură.
- Ascultă... Este vorba despre cariera ta şi
te voi susţine indiferent ce decizie vei lua.
Dar dacă ne vom hotărâ să fim împreună,
va trebui să ne rezolăm problemele aici... pe planeta numită Pământ,
şi asta este un pic mai dificil pentru că tu te uiţi în permanenţă la stele.
- Am ascultat.
- Ai ascultat...
- Urmează cumva să ne despărţim acum, în acest punct?
- Nu ştiu ce să spun, Zane.
Ar trebui să urmeze?
- Nu, spun doar că este incomplet.
N u are analiza chimică, analiza grafică este confuză. Să mai continui?
- Îmi pare rău că informaţia de care aveţi nevoie nu este disponibilă la acest moment.
- Ascultaţi... Această informaţia mi-a fost promisă cu două luni de zile în urmă!
Ăsta nu este un secret naţional! Este doar o analiză
de rutină a atmosferei. Şi atunci de ce ar trebui...
- Este o problemă cu acel satelit. Este acoperit de gazele atmosferice.
- Adevărat? Asta de când?
- Cred că am pierdut un panou solar. Unele funcţii
au fost dezactivate pentru a salva energie.
- Bine, uitaţi care este problema mea.
Îmi dedic în mod voluntar timpul meu pentru a
face analize ale compoziţiei atmosferei terestre.
Fără aceste date, aş putea mai bine să număr pârţurile vacilor din Montana.
- Ne pare rău, dar va trebui să aşteptaţi până ce noul satelit va fi pus pe orbită.
- Bine. Când va fi lansat?
- NASA nu are disponibilă această informaţie.
- Ne învârtim în acelaşi cerc iarăşi. Vă mulţumesc chiar şi pentru puţina informaţie.
- Moffet Field.
- Bill Wyatt? Sunt Zaminsky. Ce mai faci, omule?
- Hei, Zane, salut...
- Ascultă... Nu credeam că o să te sun,
dar a trebuit să fac o cerere pentru un loc de muncă.
Telecomunicaţii. Este, de asemenea, o muncă atractivă.
Iar asigurările pe care le au compensează totul.
- Este grozav. Ar trebui să iei slujba aia, Zane.
Pentru că nu cred ca lucrurile să se mai îndrepte pe aici.
- Dar am crezut că tu cauţi operatori radio pentru spaţiu, Bill.
Nişte persoane creative, ai spus. Îmi amintesc că chiar aşa te-ai exprimat.
- Creativ este un lucru, prea creativ este cu totul altceva.
- Nu m-am prins ce ai vrut să spui.
- Nu sunt aşa de sigur că ar trebui să-ţi spun asta,
dar am stat de vorbă cu Phil Gordian şi cu J.P Allen.
N-au fost aşa... Indicaţia a fost... - Spune-o odată!
- A spus că ai inventat un semnal doar ca să-ţi păstrezi slujba.
- Eu cred că acest permis de trecere a cam expirat, Zaminsky.
Dar tu ai permis de trecere?
- Zaminsky!
- Să creştem temperatura planetei de zece ori...
să schimbăm atmosfera... pentru a o face propice colonizării...
să construim ferme... şi oraşe...
şi să construim o infrastructură capabilă să întreţină
mii de colonişti...
Trebuie să ne gândim extrem de serios la asta.
Niciodată mai înainte o aşa misiune...
Dacă noi ne angajăm la o misiune de aşa dimensiune,
transformarea planetei Marte...
- Îl cunoaşteţi pe dl. Phil Gordian? - Nu, îmi pare rău.
- Soluţia la toate acestea... este cupola de gheaţă.
Construind fabrici generatoare de energie,
căldura va fi astfel suficientă pentru a topi...
Mă scuzaţi, dar poate că aţi vrea să folosiţi şi microfonul...
- Da... Am s-o fac.
Mulţumesc.
Phil Gordian. L-a văzut cineva?
Il caut pe Phil Gordian.
Nu l-a văzut nimeni pe Phil Gordian?
- Omul vorbeşte în cadrul unui seminar, Zane.
Dă-te la o parte şi lasă-l să-şi termine prezentarea.
- Ai revăzut măcar înregistrarea? Chiar n-ai văzut ce era acolo?
- Zane, de ce nu mergem noi afară ca să discutăm toate astea?
- Dacă nu eşti interesat în analiza înregistrării, o vreau înapoi!
- Îmi pare rău, dar nu ştiu la ce te referi tu acum.
- Ok, de ce nu ne arăţi cât de deştept eşti şi să pleci de aici chiar acum?
- Ce se întâmplă aici? Ce vrei să câştigi cu toate astea?
De ce spui numai minciuni la adresa mea?
- Am spus să plecaţi chiar acum!
- De ce?
- Să mergem! Haide!
- Îmi cer scuze pentru el.
Este... un tânăr agitat... Un tânăr foarte nervos şi agitat... Îmi cer scuze.
Vă rog, continuaţi.
- Unde rămăsesem? A, da, la cupola de gheaţă.
Da... după ce cupola de gheaţă va fi început să
se topească, atmoosfera va deveni mai densă.
În cele din urmă, un fel de masă critică va fi atinsă.
Ajunşi în acest punct, atmosfera începe să lucreze pentru noi.
- Staţia 5. - Spune-mi că nu am început să o iau razna.
Te rog, spune-mi asta. - Zane, unde eşti tu acum?
- Tocmai m-am întâlnit cu Gordian. Se comportă de parcă
nu i-aş fi arătat niciodată nici un fel de înregistrare.
- Ascultă, Zane...
- Dar, după câte îmi amintesc, trebuie să fie o
copie a înregistrării din seara aceea, am dreptate?
- Păi. şi da, şi nu.
Sunt nişte tipi de Departamentul de Apărare care strâng nişte chestii de pe aici.
Aşa cum noi am stabilit, era un semnal de la un satelit de spionaj!
- Cum? - Da... are legătură cu siguranţa naţională.
Este probabil ceea ce Gordian ne-a spus nouă chiar atunci, când am fost la el.
Noi căutăm cai verzi pe pereţi!
- Calv... Calv, ascultă-mă foarte atent. Sateliţii nu se mişcă ca stele.
Am discutat despre asta şi am stabilit ce este!
Este un fel de stea, bine?
Nu ştiu cine sunt tipii ăia de acolo, dar sunt sigur că îţi toarnă minciuni!
- Asta este totul?
- Calvin, dacă nu le-ai spus încă de sistemul de salvare
automată a înregistrărilor, te rog să nu o faci!
- Eşti sigur că am luat totul?
- Să nu care cumva să le spui asta, să nu îndrăzneşti să o faci!
- Există o copie de siguranţă a tuturor înregistrărilor...
- Hei...
Dacă a fost vorba despre un satelit de spionaj...
de ce se mişca ca o stea?
- Nu suntem chiar aşa de siguri. Încă mai avem de cercetat cazul.
- Este o companie foarte agresivă. Cu sprijin federal
domină piaţa de ani de zile.
"Blade Co. Technologies".
Vă voi trimite un prospect. Îl trimit la aceiaşi adresă?
Pot să vă sun peste zece minute?
- Am avut semnalul... - Dar la cinci după-amiază?
- Unei stele de clasă F. - 5:15? Este în regulă.
- Iar ei se comportă de parcă nu ar fi fost nimic!
- De acord. Vă mulţumesc.
Iar acum fac totul ca să dispară orice probă.
- Credeam că ţi-ai luat o slujbă nouă.
- Ceva este în neregulă aici, Shane.
De ce naiba fac ei asta? Ce încearcă să ascundă?
- Poate că ar fi bine să discutăm despre asta mai târziu...
- Trebuie să vorbim despre asta acum!
- Te-am sunat de două ori azi-noapte. - Am primit mesajele.
- Poate că nu am stat suficient pe acasă. Mai înainte nu stăteam
eu, acum nu stai tu. Ne jucăm cumva de-a şoarecele şi pisica?
- Pentru că am vrut să evit asta, da, îi poţi zice şi aşa.
- Bine... lămureşte asta.
- Zane, şeful mi-a spus că urmează să deschidă un nou oficiu în San Diego.
Ceea ce înseamnă că destul de curând mă vor muta acolo.
- Bine... Poţi să îi refuzi?
- Oh, îţi mulţumesc, Zane, dar când ţi-am spus că te sprijin în cariera
ta indiferent ce decizie vei lua, asta este valabil şi pentru mine...
- N-ar trebui să analizezi bine decizia asta?
- Dl. Morgan aşteaptă pe linia 5.
- Şi...?
- Trebuie să accept asta.
- Este vreo şansă să meargă şi ăsta în San Diego?
- Ce-ar fi să-ţi bagi toată paranoia ta în
pantaloni şi să pleci de aici? O să te sun eu.
- Bine... În regulă... Nici un fel de problemă... Când?
- Când cred că trebuie.
- Marţi? Miercuri? Dimineaţa? După-amiaza? - Pleacă!
Chiar în momentul acesta ei poate că încearcă să ia legătura cu noi.
w w w . s u b t i t r a r i - n o i . r o
Un radar...
Unul foarte puternic...
- Bună dimineaţa, d-le Hurvin. Sunt... Horace, de la reţeaua de cablu TV.
Bună dimineaţa.
Sunt de la reţeaua locală de cabluri TV. Aş putea să vă verific antena de recepţie?
Ce zi minunată cea de astăzi!
Controlez întregul sistem cum funcţionează, cum este recepţia.
Nu vă costă nimic în plus.
Este una din căile de a ne mări...
Este una din căile de a ne mări numărul clienţilor noştri,
fără ai obliga pe aceştia să plătească taxe suplimentare,
îmbunătăţindu-ne în felul acesta calitatea serviciilor oferite.
Aş putea să vă verific instalaţia de recepţie?
"Bogăţia unui om stă în permanenta dorinţă de a capacităţii de
înţelegere, altfel de ce ar mai exista Raiul?" Robert Browning
- Ce naiba faci aici? Nu ai o locuinţă?
- Dar tu ce faci aici?
- Eu locuiesc chiar aici. Te deranjează asta?
- Mă deranjeză că sunt prins de picioare! Dă-te la o parte!
- Încerc doar să te ajut! - Mă pot descurca şi singur!
- Uf, sunt blocat aici.
- Locuieşti vizavi, nu-i aşa? Familia Roosevelt?
- Locuiesc în Los Angeles. Sunt aici în vacanţă, şi vorbesc foarte serios.
- Nu vreau să fie nimeni pe aici prin preajmă.
- Hei, dacă vroiam să-ţi fur ceva, puteam să o fac de mult, bine?
- De unde ştiu că nu încercai să-mi furi din lucrurile mele?
De ce te caţeri pe acoperişuri la ora unu dimineaţa? Nu
trebuia să fii pe autostradă sau o minciună de genul ăsta?
- Nu vreau să-ţi răspund la provocare.
- Foarte bine! Stai acolo atârnat toată noaptea.
- Hei! Unde pleci? Dă-mă jos de aici!
- Ce faci aici? Ţi-am spus să aştepţi jos.
- Ce este chestia asta de aici?
- Un răcitor termic pentru a reduce zgomotul amplificării. Nu atinge nimic!
- Dar chestia aia de acolo ce este?
- Stai jos şi puneţi gheaţa asta la gleznă.
- Nu am nevoie de chestia asta!
Este rece... - Stai jos...
cu picioarele ridicate şi cu gura închisă.
Poţi să priveşti, dar nu atingi absolut nimic!
- Ce sunt conductele alea de pe monitor?
- Sunt antene pentru sateliţi. Fiecare din ele.
Dacă le conectezi una cu alta, obţii o puternică antenă radio.
- Şi ce fac ele?
- Te duc mai aproape de stele.
- Pot să transmit pe 92.9 FM melodia K-BUMP?
Semnale de dincolo de sistemul nostru solar.
Aceea, prietene, este Voyager 2. - Asta ce mai e?
Voyager este o sondă planetară lansată prin anii '70.
Nu se mai predă nimic despre ştiinţă în şcoală?
- Sunt prea ocupat. Educaţie părintească, eşti ca şi cum ai avea mâinile legate.
- Vrei să spui arme? Le-au găsit asupra ta?
- Nu asupra mea, asupra tuturor celorlalţi.
De asta am şi plecat din Los Angeles. Acolo poţi da de nebuni pe toate drumurile.
Pot să mă apropii acum?
Deci... Aceasta este steaua Wolf-336.
Am cercetat-o din toate unghiurile, cu diferite
amplificări, căutând orice ar fi ieşit din comun.
Dar, din nefericire, tot ceea ce am aflat este
că are semnalul radio tipic stelelor de clasă F.
Dar ai vorbit cu ei mai înainte? Cu extratereştrii? În acest canal?
- Cu aceast stea, pe această frecvenţă, nu este posibil să vorbeşti.
Unda radio are nevoie de ani de zile ca să ajungă până aici.
Deci, tot ceea ce ne rămâne de făcut, este să ascultăm.
- Dar ce au spus ei... mai înainte?
- Poate că ne-au spus cum să facem să trăim veşnic, sau cum să obţinem puterea nucleară.
Nu ştiu exact... poate că doar au comandat o pizza.
Nu vom şti niciodată ceea ce ei cu adevărat încearcă să ne comunice.
Dar asta nu este chiar aşa de important.
Dacă pot confirma acest semnal... dacă l-aş recepţiona încă o dată...
atunci noi, în cele din urmă, putem şti cu
certitudine că nu suntem singuri în acest Univers.
- Mă întreb oare cum or fi arătând ei?
SERVICII DE GRĂDINĂRIT
- Atenţie! Timpul pentru somn a luat sfârşit.
Dă-te jos din pat.
Atenţie! Timpul pentru somn a luat sfârşit. Dă-te jos din pat.
- Iisuse! - Pot să încerc şi eu? În seara asta?
- Dacă va merge, te pot ajuta când tu eşti plecat.
- Sper că nu ai spus la nimeni despre laborator, nu-i aşa?
- Mă crezi atât de idiot?
- Unde este bunica ta? Chiar nu-şi face probleme pe unde-ţi petreci tu nopţile?
- După 10:00 noaptea nu-şi mai face nici un fel de problemă.
- Ce este la 10:00 seara? - Ea îşi ia siropul şi dusă e!
- Uite cum rămâne. Când eu sunt acolo sus, poţi veni şi tu.
Dar numai şi numai dacă ai un document de identificare corespunzător.
- Şi de unde fac rost de el?
ECHIPA KIKI DE DETECTARE A SEMNALEOR
- Cum rămâne cu mine, aud? Când pot să încerc şi eu ceva?
- Bine... Apasă tasta aceea.
- Care? - Aceea.
- Asta de aici? - Da.
- Eşti sigur că nu se întâmplă nimic? - Da, sunt sigur că totul este în regulă.
- Asta de aici exact de sub degetul meu? - Ieşi afară de aici, eşti concediat!
- O apăs, o apăs imediat!
Deci... cum trebuie să arate acel semnal?
- Ca o creastă.
- Una mică... sau una mare?... Pentru că am aici una foarte mare.
- Asta e!
Este exact ceea ce Calvin şi cu mine am văzut mai înainte.
"Nu, nu, nu! Tu faci ca soarele să apună pentru mine!
Nu, nu, nu! Revino-ţi!
- Şi nu am atins nimic, OK?
- Este acelaşi semnal. Acelaşi format, aceeaşi periodicitate.
- Ce este rahatul ăsta suprapus peste semnal?
- Ce porcărie de muzică se aude, lambada sau ceva de genul ăsta?
- O undă de post de radio a penetrat şi s-a infiltrat în sistem.
- Provine de pe Pământ?
- O staţie mexicană cu aceeaşi frecvenţă cu cea pe care noi o urmărim ne spune
de unde provin regii, dar...
- Dar semnalul a revenit. În totalitate?
- Stai o clipă!
Primul semnal provenea din spaţiu. Asta am verificat.
Dar acesta provine de pe Pământ. Şi sunt două semnale perfect identice!
Unul vine din spaţiu, celălalt de pe Pământ...
Ceva este în neregulă aici. Nu are nici o logică toată chestia asta.
Într-unul din semnale cineva doar vorbeşte!
- Dar mi-ai spus că semnalului îi trebuiesc ani dezile ca să ajungă până la noi.
- Trebuie să vorbesc cu Calvin.
- Îl duceţi la spital? - Da, clinic el este deja mort.
CENTRUL NAŢIONAL PENTRU CERCETĂRI ATMOSFERICE
- Bine... Ce avem aici. Concentraţii uriaşe de gaze aici în Mexic, Ecuador şi Brazilia.
Priveşte, poţi să te convingi de asta şi singură.
- O creştere de 700% în ultimii 5 ani?
Cum de este posibil aşa ceva?
- Asta mă mir şi eu! Cât de corecte sunt aceste date pe care ni le-ai trimis, Elena?
- Păi, asta este greu de spus. Le-am strâns de la staţiile
meteorologice, baloanele meteorologice... staţia "Unchiul Horn"...
Da, câteva date sunt şi de acolo.
- Aveţi date şi de la sateliţi? - Cel de la NASA este defect.
- Dar este extrem de clar că anumite date nu sunt exacte.
- Am verificat totul, am făcut tot ce puteam mai bine.
George, fă-mi o previziune meteo pentru...
următorii 10 ani, luând în calcul aceleaşi creşteri.
- Imediat.
- Păi, ar fi bine ca noi să ne înşelăm,
pentru că în concordanţă cu această previziune,
va fi o creştere cu 12 grade Celsius în următoarea decadă.
Şi asta ar putea fi... - Catastrofal.
- Eram gata să spun imposibil, dar sunt de acord cu tine.
Mexicul Central.
- Hei, ce faci?
- Nu ai venit să vizitezi ruinele, prietene? Te voi duce în nişte locuri incredibile.
- Nu, du-mă doar până în oraş.
- Când începe să se mai răcorească pe aici?
- În San Marsol? Noi spunem că acum este sezonul rece.
- Se roteşte butonul ăsta?
- Da, la dreapta... la stânga... În ambele părţi.
- Staţia asta radio. Ştii cumva unde se află?
- Oh, este foarte departe. Nu este lângă oraş.
- Hai să mergem acolo.
- Cum rămâne cu ruinele? Vrei să vezi ruinele, prietene?
- Mergem la staţia radio. Trebuie să ajung acolo.
Am ceva de vorbit cu oamenii care lucrează acolo.
- Spune că a fost un accident. Dar nu a fost nimeni înăuntru, mulţumim lui Dumnezeu,
aseară, când a izbucnit incendiul.
- Am ajuns prea târziu. - Ce-ai spus?
- Cu o zi prea târziu.
- Aşezat într-o zonă bună a San Marsol-ului. Unul din cele mai bune hoteluri ale noastre.
- Doamnă? Vedeţi chestiile acelea?
- Cum? - Antenele acelea TV?
- Aţi văzut pe undeva şi unele mai mari?
Nu mici ca acestea, ci mari. Cam 6, 7 metri diametru.
Foarte mari. - Oh, nu.
În San Marsol nu sunt antene mari.
"Unul din cele mai bune hoteluri ale noastre"...
- Sunt Peter Dowling, de la Sierra Satélite.
Ne întrebam dacă cumva sunteţi bolnav , sau aţi murit, sau ceva de genul ăsta.
Pentru că în caz contrar, aflaţi că sunteţi concediat. Ne pare rău.
- Hei, Zane, sunt Doug. Am auzit despre ce s-a întâmplat între tine şi Char.
Că v-aţi despărţit.
Îmi pare rău să aud asta. Ştiu cum este în asemenea momente.
Dacă ea va vroi să reînodaţi legătura, ştii ce ai de făcut. Vorbiţi deschis.
Când ai nevoie de ceva, nu ezita să mă suni, bine?
Te deranjează să-mi dai număul ei de telefon?
- Aş vrea să vorbesc cu ea despre nişte posibile plasări de capital.
- Bine? Mulţumesc.
- Te-am sunat azi dimineaţă, dar nu ai răspuns.
Mai locuieşti acolo?
Cred că nu te-am sunat în noaptea aceea, Zane, pentru că eram furioasă.
Mă simt aşa de obosită să-mi tot pun întrebări despre lucruri de bază şi...
poate că mă simţeam vinovată
că încerc să te îndepărtez de ceea ce tu ar trebui să faci...
de ceea ce ţie îţi place cel mai mult.
Dar ai fost aşa de stupid când am vorbit ultima dată.
Nu-mi amintesc cât de lung poate fi mesajul lăsat pe acest robot telefonic, deci...
ar trebui să fiu cât mai succintă.
Îmi lipseşte modul tău ciudat de a te comporta, până şi paranoia aia a ta.
Sună-mă când poţi.
Unde eşti acum, Zane?
- Cine naiba mai eşti şi tu?
Te-am văzut prin oraş.
Te-am văzut şi la aeroport.
Ca şi cum mă aşteptai.
Ştiai că vin, nu-i aşa?
Cum naiba...
Unde naiba ar putea să fie antena aia de 20 metri diametru?
- Nu, nu, nu, vă rog! Este un echipament important!
Nu atingeţi lucrurile astea! Iisuse!
- Hei!
- Mă scuzaţi.
Dar ce se întâmplă aici?
- Sincer nu ştiu. Tipii ăştia îmi fură lucrurile. Îmi
iau şi echipamentul cu care încercam să lucrez aici.
- Hei, băieţi, staţi calmi!
- Staţi liniştiţi cu toţii!
- Hai să mergem!
INTRAREA INTERZISĂ
- Ştiu că ar trebui să-ţi mulţumesc...
dar tu ai riscat foarte tare sărind să mă aperi.
Ăştia ar fi putut să ne împuşte.
- Cu plăcere, oricum. Şi să ştii că ai dreptate.
- Te-am zărit în oraş aseară, nu-i aşa?
- Zane Zaminsky. Încă mai sângerez?
- Da, puţin. Ilana Green.
La naiba, este aşa de cald aici.
Ar fi trebuit să aibă aer condiţionat în locul ăsta.
- Nu-mi place sângele.
Deci, de ce s-au legat de tine, oricum?
- Nu le-a plăcut ceva la echipamentul meu.
- Ce echipament ai acolo? - Este echipament tehnic.
- Arată ca o sondă radio care culege probe atmosferice.
- Chiar aşa.
Ai perfectă dreptate.
Dar tu cine eşti?
Pot să întreb cu ce am greşit?
- Aş dori să vă cer scuze la amândoi. Am reacţionat exagerat în această problemă.
Cât priveşte echipamentul, acesta pare să fie total distrus.
Dacă îmi veţi da un număr de telefon local...
- Stai o clipă! De ce am fost reţinută? De ce aceşti oameni mi-au reţinut aparatura?
- Eraţi pe o proprietate privată. - Dar nu există nişte înlesniri publice?
- Te rog să înţelegi că acesta este un nou tip
de centrală producătoare de energie electrică.
Şi cum noua tehnologie este mereu în atenţia celor care vor să o fure...
Voi staţi în San Marsol, am dreptate?
- Ce vreţi să spuneţi cu un "nou tip"?
Încă folosiţi combustibilul, corect?
Dacă îmi veţi lăsa un telefon să vă pot suna...
- Poate că voi ar trebui să-mi daţi un număr de telefon...
- Nu, nu, nu. Haide. Să mergem.
- Se spune că totul are o dublură în natură.
- Nu! Nu este chiar aşa.
- Ascultă. Poate să fie o simplă coincidenţă genetică.
- Ai încredere în mine, llana, nu este asta!
- Drăguţ din partea lor să ne aducă maşinile aici.
- Urmează-mă până ajungem în oraş. Nu faci nici o oprire, m-ai înţeles?
- Am înţeles că prestaţi muncă la domiciliu.
Avem o problemă. Sper că ne puteţi ajuta să trecem peste ea.
De fapt, este o muncă destul de simplă.
Aveţi aici adresa.
- Am văzut uragane în martie.
Acum se îndreaptă spre Sudan ucigând mii de persoane.
- Deci vorbim despre o încălzire globală, corect?
- Da şi nu.
Da, pentru că temperatura pe tot globul a crescut în ultima decadă.
Nu este prea mult. Dar punând la socoteală şi activitatea vulcanică...
- Chiar asta se întâmplă.
Fabricile emană în atmosferă şapte miliarde de CO2
în fiecare an, ele provoacă imense pagube.
- Acesta este Oceanul Arctic?
- Exact. La numai 19 mile de Polul Nord.
- Ce caută acolo oaza asta de verdeaţă?
- Luată separat, este doar o altă anomalie.
Dar privit ca un întreg, Oceanul Arctic este extrem de sensibil
la schimbările climatice. De aceea noi am şi fost acolo.
Pentru că primele urmări ale acestei încălziri le găseşti în Oceanul Arctic.
Este ca o fereastră spre viitor.
- Deci tu te referi la ceva cu mult mai mare decât simpla încălzire globală.
- Văd o imensă ameninţare climatică în plină desfăşurare.
Devin a naibii de apocaliptică când beau puţin.
Dar trebuie să ne reamintim de fiecare schimbare
importantă din istoria acestei planete.
Cea a dinozaurilor, la fel, a început cu o schimbare de climă.
Numai o mică creştere de numai 10 grade
va determina topirea a 70% din cupola polară.
Va distruge toată agricultura.
"O schimbare a temperaturii atmosferice
va determina transformarea acestei planete într-una propice pentru a fi colonizată."
- Transformarea planetelor. - Ce este asta?
- Tipul ăla care vorbea la J.P.S. cum atmosfera poate
fi schimbată şi ceea ce s-ar putea întâmpla ulterior...
adică noi să mergem să locuim acolo. Lucruri care, binenţeles, nu se
vor întâmpla niciodată. Costurile ar fi imense, miliarde de dolari.
Dar, el a spus ceva despre...
"Când cupola polară va fi început să se
topească atmosfera va deveni din nou mai densă.
În cele din urmă o masă critică va fi atinsă."
- Ce anume?
- Nu ştiu. Poate că o să-l sunăm dacă...
Iisuse, cum zboară timpul aici.
Dar înainte de a vedea dacă cerul îşi schimbă
culoarea sau dacă atmosfera se schimbă,
trebuie să fac rost de un alt echipament tehnic.
- Când pleci? - Mâine dimineaţă. Tu?
- Nu ştiu încă. Nu am văzut încă tot ceea ce vroiam să văd.
Poate că încă câteva zile.
- Ştii, trebuie să o spun că chiar mi-a făcut
mare plăcere să stăm de vorbă în seara asta.
Este neobişnuit pentru mine să găsesc pe cineva care să
înţeleagă nişte lucruri pentru care eu am făcut o pasiune.
- Mă bucur să aud asta.
- Deci, tu unde locuieşti?
- Păi, eram la camera 302,
o cameră cam mizerabilă, de altfel, dar care s-a topit şi a căzut peste camera 402.
- Un fel de accident? - În ultima vreme cam asta se întâmplă.
- Hotelul ăsta cum arată?
- Nu e rău, mai ales dacă mai stingi şi luminile.
- Poate că îmi iau o cameră aici. - Ascultă... Eu stau doar până dimineaţă...
de ce nu stai aici şi păstrezi camera începând de mâine.
- Vrei să spui... să stăm împreună?
- Păi, există o canapea.
Putem, cel puţin, să păstrăm o aparenţă de bună-cuviinţă.
- Da... da, presupun că putem face asta.
Şi, de altfel, nu găsesc nimic, ceva de genul
unei legături amoroase în propunerea ta...
dacă asta chiar ai vrut să spui...
Nu-i aşa?
- Dar există atâtea mustrări de conştiinţă pentru ceva ce nici nu am făcut încă.
Să înţeleg că există cineva care te aşteaptă într-un loc mai bun?
- Nu, ne este nimeni în patul meu, sunt singur cu gândurile mele toată noaptea.
- Nu ştiu ce să spun. Simt că ar trebui să păstrez un fel de abstinenţă.
Nu crezi acelaşi lucru?
- Când vorbesc despre asta, da.
"Transformarea planetelor"... Dacă afli ceva, dă-mi un telefon la S.L.I.
- O voi face.
Oh, Ilana?
- Ce e? Da?
- Doar... doar fii foarte atentă.
- Fise pentru telefon.
- Char, este aşa de bine să-ţi aud vocea.
- Zane... Uite îmi pare rău pentru cele întâmplate, dar am încercat să...
- Nu, nu, nu! Ai avut dreptate. M-am comportat... cu adevărat ca un idiot.
O să mai revenim la subiectul ăsta. Dar! Eşti acasă şi mă poţi ajuta cu nişte date.
Afaceri, investiţii. - Mda, dar...
- Întreprinderile Planecorp. Verifică, te rog, pentru mine.
- Accesează lent fişierul. Deci, când te întorci acasă, Zane?
- Nu ştiu exact...
Cine ţi-a spus că sunt plecat?
- Am trecut pe la tine ieri şi am văzut
corespondenţa neridicată, am pus-o apoi în casă.
Bine, am accesat fişierul.
"Întreprinderile Planecorp, lideri în tehnologiile
de păstrare a curăţeniei planetei, bla-bla-bla...
se pare că ei au cumpărat centrale electrice vechi şi le-au repus în funcţiune.
Ecuador, Peru, 3 alte proprietăţi în Mexic.
- Stai o clipă! Există mai multe întreprinderi?
- Da. Şi începând cu ianuarie au 8 unităţi în funcţiune.
Şi vor mai fi date în funcţiune alte 12, toate în ţări din lumea a treia.
- Doisprezece unităţi?
De unde au ei atâţia bani?
- Investiţii americane. Fondurile mutuale lucrează.
- Bine... Mulţumesc pentru ajutor, Char.
- Asta a fost tot? Mă suni după 4 săptămâni ca să-ţi dau detalii de pe piaţa de capital?
- Nu ştiu... nu ştiu ce altceva să mai spun.
- Ce zici de un: "Îmi lipseşti"?
- Nu este necesar să zic asta.
ACCESUL INTERZIS
- Asta e!
Cât de mare ar putea să fie în diametru?
Dumnezeule!
- Vrei să vezi ruinele, prietene?
Căutaţi în toate camioanele! Începeţi din partea de est.
- D-le Zaminsky... aseară aţi ajuns cu maşina
într-o zonă interzisă.
Spuneţi că în continuare v-aţi întreţinut aseară
într-o tavernă cu domnişoara... cum o cheamă...
- Green, llana Green.
- Presupun că aţi băut ceva.
- Câteva beri! Mare scofală! Nu are nici o legătură...
- Săptămâna asta noi sărbătorim "Zilele Morţii".
- Şi? Ce legătură are cu asta?
- Ca american nu sunteţi familiar cu toate aceste obiceiuri.
Cu toate lucrurile pe care dvs. le vedeţi pe aici.
- Greşiţi! Ceea ce am văzut eu nu are legătură cu nici un obicei local...
Nu era vreun schelet dezgustător... Nu era nimic de genul ăsta!
- Comandantul şef cu securitatea la uzină ne-a trimis un raport...
prin care ne comunică un accident.
U om intoxicat a lovit şi ucis aseară cu maşina lui o persoană.
Un american scrie aici.
- Nu, nu, nu! Nu asta s-a întâmplat acolo!
- Ei spun că tu eşti implicat. - Ei mint!
- Eu decid aici cine minte şi cine nu!
De aceea eu pun aici întrebări, şi de aceea tu trebuie să-mi dai răspunsuri.
Acum... eşti implicat în chestia asta?
- Am lovit... ceva... cu maşina.
Dar ce era sau cine era, asta nu sunt sigur.
Dar dacă am ucis pe cineva, vreau să-i văd corpul.
Solicit imperios să aduceţi corpul aici!
- Nu trebuie să solicitaţi dvs., d-le Zuminsky, să aducă corpul aici.
Este exact ceea ce ei fac acum.
Să nu care cumva să plecaţi de aici!
Nu sunt avocat, dar vă sugerez să...
Astăzi temperatura va fi de 99 grade F,
un record pentru această zi din octombrie.
Dar nicăieri temperatura nu este aşa de ridicată ca la birourile NASA,
unde un oficial de acolo încearcă să ne explice
ce s-a întâmplat ieri când un satelit a explodat
la numai 32 de secunde de la lansare.
Va avea loc o conferinţă de presă la birourile din Pasadena.
- Şi-a pierdut cineva slujba în urma a cele întâmplate, d-le Gordy?
- Îmi pare rău, n-am puterea să...
Zane...
Nu arăţi prea bine.
- De fapt, arăt ca un idiot închis într-o cutie de conserve.
Îţi dau un sfat...
dacă eşti vreodată invitat la vreun rodeo mexican...
refuză!
- Ascultă, Zane. Despre ce s-a întâmplat mai înainte... îmi pare rău.
Am fost presat de tot felul de persoane importante cu tot felul de întrebări
despre lucrurile despre care tu însuţi începusei să cauţi răspunsuri.
- Nu, nu, nu! Uită asta! Fără resentimente.
Eram doar în trecere, făceam o vizită. Să văd ce mai face vechiul meu prieten Gordy.
Să văd ce vrea cu adevărat şi cine mai sunt personalităţile pe aici.
- Trebuie să o spun că nu prea dai un sens clar la ceea ce spui.
Poate că ar fi mai bine să treci pe la infirmerie.
- Eu cu adevărat n-am mai putut pricepe nimic
când am văzut pentru prima dată exact faţa ta la un alt tip.
- Coincidenţă genetică? Nu, nu... Nu cred că e asta.
Cred că cineva a făcut o greşeală pe undeva.
Oricât ai fi de bun, tot mai greşeşti, nu-i aşa?
Trebuia să distrugi matricea, Gordy.
- Ce vrei tu, Zane? - Ce vreau eu?
Vreau să-ţi fac o gaură în cap şi să-ţi donez organele ştiinţei.
Dar, mai întâi, sunt câteva lucruri pe care vreau să le aflu.
Nenorocitul de N.R.A.
Este atât de uşor să faci rost de unul.
Hai să ne lungim un pic la vorbă.
- Se pare că cineva a furat o cameră video. Te ocupi tu de asta?
- O crimă adevărată? - Bine, cineva a plecat într-acolo.
- Deci, cine este ţinta? Cineva din departament?
- Păi, nu cineva anume.
- Cine atunci? - Uită-te în oglindă.
Inteligenţă de primă calitate, un raţionament neobişnuit,
capacitate de a înţelege multe lucruri. Nu este asta oare de ajuns?
- Şi apoi ce urmează? Să fim controlaţi ştiinţific? De cineva ca tine?
- Aş putea... să văd această arma a ta, Zane?
- Desigur! Dar să ştii, Gordy, că ăsta este
ultimul lucru pe care tu îl apuci să-l mai vezi.
- Păi, acum este posibil să spun că ai fost urmărit
de ceva vreme.
- În numele cărui program?
Unul în spatele programului SETI? Un program NASA?
- Întreabă-te singur de ce este trimită o antenă
multiplicatoare foarte departe în spaţiu.
Sau întreabă-te de ce ei lansează o antenă telescopică
de 6 miliarde $ fără să-i testeze oglinda.
- Şi atunci, ce vrei să spui? - Nu vreau să spun nimic.
Ascult doar cum pui tu întrebări.
- Atunci, te întreb despre Planecorp.
- Planecorp?
- Îmi pare rău, dar nu-mi spune nimic. - Este o fabrică, undeva în Mexic.
- Nu-mi spune nimic numele ăsta.
- Una din cele 20 de fabrici, toate ridicate în ţările lumii a treia.
Unde nu există nici o lege care să protejeze aerul.
Sunt construite în locuri foarte călduroase.
Iar ţie îţi place căldura, nu-i aşa?
- Zane, mă obligi să-ţi dau nişte răspunsuri cu
care îţi semnezi singur condamnarea la moarte.
Pentru că ce crezi tu că ştii până acum, nu este nici măcar jumătate din tot întregul.
Eşti doar un tip care are o mare teorie a conspiraţiei, dar nici o dovadă.
Iar lumea este plină de ei, deci, Zane...
ar trebui să alegi foarte atent ce altceva vrei să mai afli.
- Uzinele acelea încălzesc atmosfera, nu-i aşa?
- Da.
- Ele livrează gaze pentru încălzirea generală a planetei.
- Acum tu eşti deja mort.
- Ele schimbă temperatura aerului, compoziţia
atmosferei, încălzesc tot sistemul planetar.
- Hai să termin ceea ce tu doar ai început să spui.
Ceea ce voi veţi face în 100 de ani, noi vom face în numai 10.
Noi vă vom accelera sfârşitul.
- Aşa cum aţi făcut şi cu Calvin... şi cu llana Green... am dreptate?
- Dacă voi nu puteţi avea grijă de planeta voastră,
atunci nici unul din voi nu meritaţi să trăiţi pe ea.
- Bang!
Eşti ca şi mort!
- Să nu-mi spuneţi că este ceea ce noi căutăm...
Avem vreo problemă aici?
- Nu... nu... nici un fel de problemă.
O să mă ocup personal de chestia asta.
- Zane? De ce apari aşa aici? M-ai speriat de moarte!
- Cine a fost pe aici? A fost cineva?
- Mi-a supravegheat cineva casa? - Nu... Atât timp cât am fost pe aici, nu.
- Nu-mi vine mie să cred că n-au făcut-o.
Kiki, o să-ţi spun ceva ce poate ţi se va părea nebunie curată.
Dar ţi-o spun ţie pentru că este posibil ca tu să crezi ceea ce-ţi voi spune.
Şi ţi-o mai spun ţie pentru că sunt singurul care
o ştie, asta în cazul ei pun mâna pe mine...
înainte ca eu să fi dus la bun sfârşit asta. - Atunci spune-mi.
- Îţi aduci aminte când am urmărit acel semnal
Mexic crezând că cineva era... - Da, da, da...
- Nu erau pământeni, Kiki.
- Atunci, ce erau ei?
Nu aveau nişte degete mari luminând ca nişte lanterne?
Poate că aveau nişte dinţi mari metalici
care ieşeau afară ca o gheară?
Atunci, cum arătau ei?
- Ca tine, ca mine, ca oricare altcineva.
- Şi de ce au venit aici? - Am să-ţi arăt.
Am să arat la toată lumea atunci când voi ajunge la o antenă parabolică de transmisie.
- La naiba, ai fost jefuit!
- Trebuie să ajung în Valea Oro, acolo este o antenă de emisie.
- Ţine asta. Să nu care cumva să o scapi!
- Ce jocuri poţi să joci cu chestia asta?
Unde este butonul acela de start?
- Char! - Zane!
Îmi dai voie să intru? - Cine este Char?
- Nu pot să stau. Dacă ei nu sunt acum aici, atunci vor fi în curând.
- Cine sunt ei, Zane? Poliţia?
- Ce este cu poliţia?
- Păi, au venit la mine la birou, Zane, un fel de detctiv.
Spunea ceva de o acuzaţie de crimă în Mexic.
- Eşti un fugitiv? Asta este grozav!
- Nu este nimic adevărat. Totul a fost o înscenare.
- Nu înţeleg, Zane. De ce ar vrea poliţia să-ţi însceneze...
- Nu este vorba despre poliţie! Au fost... ei.
- "Ei"? Cine sunt "ei"?
- Las-o baltă. - Probabil nişte străini (extratereştri).
- Cine este acest copil? Şi se referă el, sper, la nişte străini destul de concreţi.
- Am să plec cu maşina ta. Dă-mi asta!
- Nu, nu, nu, n-ai să o iei.
Cel puţin până nu-mi spui ce se întâmplă aici.
- Sună nebunesc, dar eu ştiu ceea ce am văzut! Şi ştiu şi de ce sunt aici!
Ştiu şi despre câmpul acela cu maci din Oceanul Arctic,
de tot planul diabolic de a modifica atmosfera...
Dă-mi cheile.
- Nu pot să te las să pleci, Zane, nu singur şi nu în condiţiile astea.
- Tu ne trebuie să vii. Nici eu nu aş fi crezut
aşa ceva dacă nu aş fi văzut cu ochii mei.
Dar, Char, trebuie să plec acum!
- Dacă crezi că ai să scapi de mine, atunci chiar eşti un pic nebun.
La bunica.
- Pot să merg? Pot să merg?
- Dă-te jos de pe mine! Asta nu este o plimbare cu maşina.
- I-am lăsat bunicii un biletor. Vreau să merg! Vreau să fiu şi eu de ajutor!
- Accelerează!
- Opreşte undeva pe dreapta. O să conduc eu.
- O să ţin ochii închişi.
- Zane, eu cred că ar trebui să rezolvi această problemă cu poliţia
într-un fel sau altul... Chiar dacă asta presupune să
mergem împreună la poliţie pentru a da explicaţii.
- Nu pot să stau închis în nu ştiu ce închisoare. Cel puţin nu acum.
Te rog, opreşte pe dreapta.
OBSERVATOR RADIO ACCESUL PERMIS NUMAI PERSOANELOR AUTORIZATE
- Bine, am ajuns. Acum ce vrei să faci?
- Cheile. Cheile. Cheile.
- Unde este Char?
- Ce faci?
- Mi-am luat lucrurile din maşină. Este vreo problemă?
- Am doar nişte... premoniţii mai ciudate.
Kiki, când spun "Alimentează", tu apeşi butonul.
Monitorul ăsta, chestiile astea de aici, porniţi totul.
Găseşte Steaua 5. Am nevoie de două din datele despre ea.
Acensiunea la dreapta şi declinaţia.
- Am crezut că venim să ascultăm o stea... - Nu este o stea.
Şi de data asta noi vorbim, nu ascultăm.
- Deci, acesta este un fel de satelit pe orbita terestră.
- Este un satelit de retransmisie.
Unul dintre acelea care transmit în permanenţă
programele a 50 staţii de televiziune.
O putere de o sută de mii de waţi sigur le va atrage atenţia.
- Şi ei vor înţelege ce înseamnă toate astea?
- Ei vor afla... chiar acum!
La naiba!
- Ce este? Ce se întâmplă?
- Ce este în neregulă cu siguranţele astea?
- "Grădinărit". Nu văd nici un fel de grădini prin jur, Zane.
- Cum de au venit exact aici, Char?
- Ca şi cum eu ar trebui să ştiu...
- Ai dat un telefon... din maşină...
- Zane, când tu ai început să vorbeşti despre extratereştri...
despre nu ştiu ce plan diabolic, şi
despre acea femeie ucisă în Mexic...
- Am menţionat eu până acum... că ar fi fost o femeie?
- Cei de la poliţie mi-au spus asta, bine?
- Şi de asta tu i-ai sunat pe ei, nu-i aşa deşteapto?
Tu ai sunat la poliţie!
- Da, aşa este! M-ai speriat cum vorbeai, mă sperii şi acum în felul cum...
- Cum am fost dat afară din programul SETI, tu m-ai părăsit.
Când mă întorc din Mexic, tu mă aştepţi.
- Pentru că am crezut că poate ai nevoie de mine, Zane.
- Că aş avea nevoie de tine? Ca şi celelalte sfaturi ale tale?
Convingerea cu binişorul? Toată vorbăria despre cum îmi irosesc eu viaţa?
- Rece... prea rece.
- Îmi pare rău...
Îmi pare atât de rău.
Nu am crezut până acum...
Tu trebuie să mă crezi pe cuvânt când îţi spun că am sunat doar la poliţie.
Şi asta doar pentru că vroiam să... - Atunci ei ce caută aici, Char?
Cum de m-au găsit aşa de repede? - Nu ştiu!
Sincer, nu ştiu cum!
- Kiki, uită-te la monitorul ăsta.
Cînd ai să mă vezi, vreau să apeşi butonul acela roşu.
Butonul de lângă tine. Butonul care porneşte transmisia.
- Doar n-o să mă laşi singur aici, nu-i aşa?
- Nu-ţi fă griji, ei sunt pe urmele noastre.
- Vom mai încerca... încă o dată.
Du-te.
Nu, nu, nu. Pe aici. Dă-i drumul.
- Dă-mi mie lanţul! Nu poţi mişca antena de aici! Haide, mă descurc!
Zane, măcar o dată, cu toată paranoia ta, poţi să ai încredere în mine?
- Acum!
Ai auzit, kiki? Acum!
Kiki, butonul roşu pentru transmisie! Apasă-l acum!
Kiki, pentru Dumnezeu, apasă-l acum! Acum!
Acum!
- Aşa cum spuneam, Zane...
Nu cunoşti nici jumătate din toată povestea asta.
- Zane, ce se întâmplă?
De ce au plecat? - Nu au plecat.
- De unde ştii?
- Pentru că nu suntem încă morţi.
Ajută-mă.
NITROGEN LICHID
Mişcă-te!
- Zane... Am putea pleca de aici chiar acum?
- Pe acolo nu se poate.
O să te urmez imediat.
- Nu... te grăbi... aşa... de... tare.
- De ce trebuie să fie totul aşa?
De ce nu sunteţi paşnici şi nu cereţi ajutorul nostru?
Iar tu să le spui lor!
Tu întoarce-te şi spune-le că eu ştiu totul despre ei.
Şi ea ştie. Şi în curând toţi vor afla!
Nu va fi uşor.
Ajunge!
- Vara pur şi simplu refuză să plece.
Noi recorduri de temperatură în Bigapo,
pe când în statele Noii Anglii toamna refuză să sosească.
De fapt, este cu mult mai cald decât în mod normal pe întreaga coastă de est.
"- Uzinele acelea încălzesc atmosfera, nu-i aşa?
- Da."
"- Ele livrează gaze pentru încălzirea generală a planetei."
"- Acum tu eşti deja mort."
"- Ele schimbă temperatura aerului, compoziţia
atmosferei, încălzesc tot sistemul planetar."
"- Hai să termin ceea ce tu doar ai început să spui."
"Ceea ce voi veţi face în 100 de ani, noi vom face în numai 10."
"Noi vă vom accelera sfârşitul."
"- Aşa cum aţi făcut şi cu Calvin... şi cu llana Green... am dreptate?"
"- Dacă voi nu puteţi avea grijă de planeta voastră,"
"atunci nici unul din voi nu meritaţi să trăiţi pe ea."
Traducere: ChivuC
Sincronizare: Agentuoo7 www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro