Mulţimea de oameni de afară încă aşteaptă ca mireasa să apară.
Nu e înăuntru. Pot să-mi dau seama.
În orice clipă, ar trebui să părăsească hotelul.
Am supraestimat-o. Credeam c-o să fie mai evazivă.
- Nu înţeleg ce se întâmplă. - Ce se întâmplă aici?
Cred că ei vor să nu aflăm care dintre ele e mireasa adevărată.
Subtitrarea de: Flavius Gomei/ bai3tzashh/ Avocatul31
Echipa Subtitrari-Noi www.subtitrari-noi.ro
Străzile sunt pline cu mirese, cerul e plin cu mirese,
presa nu ştie care e cea adevărată.
- Sunt un geniu. - Încă niciun semn de Marco Ballani?
Nu.
- Sursa noastră spune că e plecat la schi. - Acum?
Atunci, totul e bine.
Bună?
Tu! Ce dracu' cauţi acolo?
Sunt fotograf la nuntă.
Persoanele mai înalte pot să meargă mai în spate? Vă rog.
- Bine, şmechere, distracţia s-a terminat. - De cât timp eşti acolo?
Doamne. Ăsta nu e sifon.
O să te ucid!
- Îmi distrugi viaţa! - Am distrus o mulţime de vieţi!
Nu eşti specială cu nimic.
Nesuferitule!
Când mă voi căsători, nu vei ştii măcar pe ce continent voi fi!
Marco Ballani, Zeul de Aur al romanilor ce eşti!
Nu voi fi învinsă de nebunia acelui bărbat.
Vom trebui să ne facem dispăruţi complet.
Ne putem căsători în spaţiul cosmic.
Sau în pierdutul imperiu subacvatic al Atlantidei?
În spaţiul cosmic? Cred că nu poţi încă.
Asta e ceea ce-ţi spune sursa ta?
Va trebui să mergem undeva foarte retras.
Vreau doar să fie bine, să fie bine, să fie bine
Vreau doar să fie bine azi
Vreau doar să fie bine, să fie bine, să fie bine
Vreau doar să fie bine azi
Azi vreau doar să simt, vreau să simt, vreau să simt
Azi vreau să simt ceva
Azi vreau doar să simt, vreau să simt, vreau să simt
Azi vreau să simt ceva
Deschide-mă şi vei vedea
Sunt galeria unei inimi frânte
Nu pot fi reparată, lasă-mă
Şi dă-mi înapoi părţile mele distruse
Vreau doar să fie bine, să fie bine, să fie bine
Vreau doar să fie bine azi
Bună, mamă.
Nu.
- Ce s-a întâmplat? - Nimic. Sunt bine.
- Sunt bine. - Asta e bine. Atât timp cât eşti bine.
Pleci undeva?
Bănuiesc că nu eşti în dispoziţie pentru o nuntă?
Acolo undeva cineva te aşteaptă,
cineva sensibil şi fidel şi drăguţ.
Dar nu-l vei întâlni dacă te ascunzi aici.
Bun. Nu vreau să-l întâlnesc. Sună ca o muiere.
Sunt precum kriptonita pentru bărbaţi.
Kriptonită înmuiată în celulită.
Deci, ce e nou în Hegg? Spune-mi noutăţile.
Una dintre oile lui Donald s-a înecat.
Au trebuit s-o pescuiască c-o draperie.
- Bună. - Plouă liniştit, nu-i aşa, Iseabail?
E încălzirea asta globală.
- Katie s-a întors. - Îmi pare rău. Am întârziat?
Prea târziu să te măriţi cu el.
Repede!
Scuze. Nu.
Bună, Angus.
Ai venit prea târziu, Katie NicAoidh. E al meu acum!
Întotdeauna va exista Oban. Va veni în vizită prin septembrie.
Şi e dornic să se însoare pe propriile picioare.
Mă însor eu cu tine, Katie. Câţi ani vei avea peste 8 ani?
- 40. - Puteai să spui şi 36.
- Reîntoarcerea la locul de naştere. - Bună, moşierule.
Aia a fost o intrare destul de grandioasă, Katie.
Şi continuându-mi umilirea mea publică,
s-ar putea să-mi cer vechea slujbă înapoi.
Ce s-a întâmplat cu slujba aia minunată din Edinburgh
cu moda pantalonilor?
Am rămas fără idei în a descrie buzunarele.
Dacă nu te superi că-ţi spun, Katie,
întotdeauna ai avut gusturi oribile la bărbaţi.
Ştiu. Am devenit o persoană lipsită de viaţă.
Se spune că după primii şase ani nu-ţi mai lipsesc.
Ai ales locul perfect pentru a încerca asta.
Nu mai există bărbaţi disponibili în Hegg, după ziua de azi.
Cu excepţia mea, desigur.
Poate vei dansa cu mine mai târziu.
Nu vei uita de legea Hegg-ului, moşierule.
Trebuie să dansezi cu noi toţi. De la cel mai mare la cel mai mic.
Da.
Dansul morţii.
Ceea ce înseamnă că voi ajunge la tine pe la patru jumătate dimineaţă.
Şi,
pentru cât timp te-ai întors?
Ei bine, de fapt, mă gândesc să rămân.
Am crezut c-ai spus că nimic n-o să ţi se întâmple.
Nu. Ei bine, acel nimic devine din ce în ce mai interesant.
Deci, asta e foarte matur. Ai o soţie...
- Si o barbă. - Ei bine,
Muireen are alte păreri despre cei cu barbă decât tine.
Şi despre căsătorie.
Uite, sper cu adevărat că vei...
Da.
Închis.
Deschis.
Hegg: O Insulă Istorică,
Ghidul Definitiv. De Katie NicAoidh.
Cinci lire de copie. Împărţim profitul.
O carte de ghid aici? Nu fi nebun.
Vino şi vezi toaleta noastră scoasă din uz,
ce e posibilă să fie bântuită de fantoma unei vaci înecate.
Vezi? Trebuie să canalizăm acest spirit, creator de energie.
Altfel eşti predispusă de a rătăci din nou.
Nimeni nu va cumpăra o carte ghid pentru Hegg.
Doar în cazul în care e mai ieftină decât hârtia noastră igienică.
O conferinţă de marketing? Aici?
- Mareea s-a schimbat. - Pentru vânzători.
O liră de fiecare sau o liră cincizeci cu păr.
Vor castelul meu, aşa cum e, pentru o săptămână.
- Mult noroc pentru ei. - Asta e o insulă frumoasă, Katie.
Într-un fel...
Noi începuturi. E ca şi cum ai vâna balene din nou.
Nu eşti prea tânăr să-ţi aduci aminte de vânat, moşierule?
- Nu, îmi amintesc. - Se vor face bani şi din asta.
Nu te arunca la vizitatorii bărbaţi, Katie.
Nu vrem să-i lăsăm să creadă că aici e Orkneys unde totul funcţionează.
Acum, Katie, repejor, repejor. Capitolul I,
în care o tânără femeie şi moşierul ei
îşi salvează insula de o anumită soartă prin a scrie
o genială carte de ghid.
Insula Hegg se află pe jumătate înecată şi ponosită de vânt,
cea mai îndepărtată picătură ultra periferică pulverizată
de valurile răsucite din Herbidele Exterioare.
Are o populaţie de 75 de oameni,
majoritatea având vârsta
de 75 de ani sau chiar mai în vârstă.
Fără îndoială, Hegg are un anumit farmec,
n-a fost niciodată un punct turistic.
Până şi Vikingii n-au fost interesaţi de noi.
Dar insularii rămân nişte oameni puternici şi descurcăreţi.
Toţi cei cu vârsta sub 50 de ani sunt acum căsătoriţi, cu excepţia unuia.
Insula are un minihotel
care oferă tradiţionalul mic dejun scoţian alcătuit din carnea ovinelor,
cârnaţi, chips-uri şi fasole, sau dacă te consideri puţin mai metropolitan,
poţi primi micul dejun continental,
o pâine rolă, două Weetabix şi un baton Snickers.
Am primit vreo stea Michelin ca să le pot pune sus?
- Nu ţi-e frig? Vrei să-ţi aduc o haină? - Voi fi bine.
- Ca întotdeauna. - Crezi?
Voi muri în alt fel.
Trebuie să ies de aici, Katie. N-am fost niciodată nicăieri.
Şi vreau să văd lumea, să mă îmbăt cu rom
şi să fiu aruncată într-un vulcan. Dar e nevoie de bani pentru asta.
În caz că întreabă, am avut două stele, dar au căzut.
Bine aţi venit la Sunshine, singurul minihotel din Hegg.
Avem camere disponibile.
- Căutăm castelul. - Suntem oameni de marketing.
Vă voi duce eu acolo... pentru o mică cotizaţie.
Mamă!
Vă voi duce eu.
Doamne.
Îţi place?
E spectaculos.
Şi asta a fost ultima dată când i-am văzut pe americani.
"Locul a fost aurit cu mândrie.
Timpul n-a diminuat în niciun fel splendoarea acestui castel. "
Suntem morţi. Lara se aşteaptă s-o facem exact ca în cartea asta.
Nu te va învinui pe tine, Steve. E o femeie rezonabilă.
Fă-mi rost de un birou, un telefon, un inginer constructor, câţiva sudori,
20 de mii de lire, 190 de tone de apă,
o echipă de construcţie de la Bonnie Prince Charlie
şi un cappuccino.
O focă. Uite. Cât de drăguţ.
N-am nicio idee unde suntem, dar e perfect.
"Marea se transformă şi îşi scutură cătuşele de sare
pe stâncile ascuţite în care prea multe valuri au murit."
Ce-i asta?
Tu. Capitolul 49 din cartea mea preferată.
- Soţia Ornitologului. - Serios?
Soţul meu va fi unul dintre cei mai faimoşi scriitori ai secolului 21.
- Deci, unde suntem mai exact? - Ştii unde suntem.
Ştiu?
Nu!
E exact cum ai descris-o.
Suntem pe Hegg.
Nu ţi-o aminteşti din călătoriile tale de cercetare?
Hei, băieţi.
Nu ştiu de ce nu m-am gândit să facem asta mai înainte.
Îmi pare rău că nu putem avea prietenii şi cu familia.
Dar asta e prea special, nu-i aşa?
E perfect. Şi suntem doar noi.
Să mergem înăuntru. Vreau să văd Coridorul cu un Milion de Pene.
Ar trebui?
Da, chiar ar trebui. E destul de interesant.
Vă place camera?
Am avut 40 de meşteri care au lucrat peste noapte.
- Unul dintre ei avea 80 de ani. - De ce nu i-ai spus că am inventat asta?
Când Lara vrea să meargă pe Muntele Rock Candy,
n-o iau pe Elm Street.
Asta e prima dată pe Hegg, nu-i aşa?
Ai răsfoit întreaga carte.
Eşti prima persoană care pare să aibă o problemă cu asta.
Am nevoie de aer.
Sunt doar 7 persoane în lume care ştiu unde ne aflăm.
Dacă întreabă cineva, eşti la o conferinţă de marketing.
Ţine-ţi capul plecat şi poartă o pălărie, Tolstoi.
Dacă poţi parcurge în siguranţă "traseul iepurelui",
Hegg poate fi un loc minunat de hoinărit.
Şi, aşa cum spun şi insularii, dacă nu-ţi place vremea de aici,
aşteaptă 20 de minute şi poate îţi va plăcea. Sfârşitul Capitolului I.
Capitolul II: Locurile de top ale Hegg-ului.
Oamenii acestei insule sunt foarte mândri de aceasta îmbătrânire publică.
Pisoarele ornamentale sunt emailate în culori de păun,
în timp ce toaletele sunt...
cu adevărat înfricoşătoare.
Moşierul.
E cineva? Sunt destul de sigur că aia nu e o vacă reală.
Asta în caz că are un kazoo.
- Îmi pare rău. - Nu, nu, serios. Sunt...
Moşierul insulei are o pălărie asemănătoare.
Îmi pare rău c-am dat iama peste dvs, doamnă...
- Nu sunt doamnă. - Nu, nu. Nu.
Doar mă prefăceam că sunt fantoma vacii ăsteia,
care, desigur, sună complet nebunesc.
Chiar deloc.
Scuze. Din afară,
casa ta pare să fie deschisă publicului.
Casa mea?
Nu locuieşti aici?
Nu în toaleta asta, nu.
Aici locuim în locuinţe primitive antropologice, ce se numesc
case.
Te rog, iartă-mă. Am petrecut o mulţime de timp cu... pustnicii.
Pentru cineva care lucrează în marketing, nu te pricepi aşa de bine la minţit.
Încă sunt începător.
- Katie. - Eu sunt J...
John. John... son. John...
- John. - John Johnson.
Şi m-am cam rătăcit.
Nu e de mirare. Cartea asta nu le explică chiar pe toate.
N-ai citit-o. Nimeni n-a citit-o, nu până la capăt.
Asta e singura carte despre Hegg care a fost scrisă.
Toţi cei care pot citi au citit-o.
- Clubul Cărţilor Hegg i-a acordat 4 din 10. - 4 din 10?
Am crezut că a crescut când s-a ajuns la pagina 600.
Arhitectura cărţii a fost probabil destul de deliberată.
Clubul de lectură din Hegg e destul de dur.
Şi povestea de dragoste? N-am crezut nimic din ce-a fost scris.
Era lipsită de suflet.
- Lipsită de suflet? - Poate că a doua carte va fi mai bună.
- A ieşit pe piaţă? - Nu, nu încă.
Dumnezeule. Au trecut ani. Fie că e foarte,
foarte blocat sau e mai mare decât asta. Îţi poţi imagina?
Vrei s-o port eu un pic?
Nu, nu, nu. O vrei pe Iona.
Nu e nicio mănăstire aici. Nu sunt călugări. Nu sunt miracole.
- Asta e bine. - Dar cazarea nu e gratis aici.
Cred în Dumnezeu, aşa-aşa, dar sunt şi foarte interesată de yoga.
Juriul Hung, înţelegi? Aşa că, fără reducere.
Nicio problemă.
Voi plăti în avans totul.
Pentru a fi corect, trebuie să reuşească.
Ai putea acoperi Hegg-ul într-un pamflet de aproximativ cinci pagini.
Bine, ştiu unde mă aflu acum.
Uite, eşti aici pentru a lucra, e evident.
Dar dacă ai vreodată chef de o cafea, eu locuiesc la minihotelul de...
acolo, cu mama mea.
Doar... sunt pe acolo mai tot timpul,
şi sunt mult mai superbă decât arăt.
Avem atât de mult...
lucru de făcut.
Bine. Asta n-a fost...
N-am fost... nu o mai fac.
Am devenit solitară oricum.
Da.
Scuze.
Pa.
Camera 3.
Binecuvântări.
E un hobby. Sper că voi poza una dintre cele mai rare păsări ale voastre.
N-avem nicio pasăre rară pe aici. Avem arici.
Da, bine, sunt aici acum.
Tocmai am făcut cea mai de necrezută...
- Treabă de rahat. - Avem un oaspete.
N-am încredere în călugărul ăsta.
Oamenii spun că-şi petrec timpul aleatoriu.
- Cred că e un jurnalist. - De ce?
Îţi iei pastilele cum trebuie?
Capitolul I: Jackson Kandinsky s-a trezit din visele fierbinţi ale lucrurilor pierdute
şi şi-a ajustat implantul testicular.
Sunt mult mai superbă decât arăt.
Da?
Eşti sigură că e atât de ghinionistă treaba aia de a face dragoste
cu o noapte înainte de nuntă?
Urăsc când implori pentru sex.
Eşti uimitoare de frumoasă.
"Flămânzeşte-mă cu tine. Transformă-mă într-o concavă
cu dor de cavernă."
Doamne. Am scris asta? "Cu dor." Nu e nici măcar un cuvânt.
Nu. Spuneam doar ce-am gândit eu.
Da. Scuze.
În sfârşit s-a întunecat.
Nu eşti un călugăr. Şi n-o să te alegi cu povestea mea.
Agenţia de Presă Caledonian?
Imaginează-ţi celulita ta care se topeşte!
Haide! Te descurci foarte bine!
Doamne.
Asta e bine. Simt arderea.
Lara?
Când spui "Dispărută într-un fel... "?
A... a dispărut complet.
Bine, l-a văzut pe el. El a văzut-o pe ea?
Nu ştiu. E deghizat precum un vrăjitor.
Un fel de vrăjitor maroniu. Şi e într-un copac chiar alături de capelă.
Cum face asta?
E uimitor.
Bine, e într-un copac. Vrea o fotografie cu fericitul cuplu.
Hai să-i dăm asta. Vom face nunta aşa cum a fost plănuită.
Dar, cu o schimbare. Ballani, convins că e nunta reală,
va face poza aia şi vă pleaca apoi. Apoi mergem s-o găsim pe Lara,
şi-o aducem înapoi la capelă
şi o facem din nou, de data asta pe bune.
Eşti şi uimitor.
- Mă duc să-i spun lui James? - Nu-i spune nimic ăluia.
Dacă James află că Lara a dispărut va începe s-o caute...
Eşti aici. Anais-Anais, îmi voi face singur părul de data asta.
- Pentru că ştiu ce vreau. - Bine.
Totul e-n regulă?
- Da. - Da.
- Mult noroc. - Bine.
Dar dacă James nu ştie că Lara lipseşte, cum va funcţiona asta?
Trebuie să creadă că e real. Ne trebuie o mireasă de momeală.
Niciuna dintre voi nu vă potriviţi. Prea înalte, prea negre.
- Aş putea s-o fac eu. - Nu fi absurdă.
Pe tine te cunoaşte Ballani. Tu trebuie să fii văzută cu James.
Am nevoie de cineva care poate să meargă 10 m fără să cadă.
Cine era fata aceea?
- Dar eu nu arăt deloc ca Lara Tyler. - E adevărat,
dar nici ea, până ce aceste domnişoare nu vor pune mâna pe ea.
- Bună! - Credem că ai mare potenţial.
- Nu. Scuze. - 200 lire.
Nu sunt interesată. Am renunţat la nunţi.
500 lire. Nu e o nuntă adevărată.
Sunt vreodată? Aproape mi-am cumpărat rochia o dată.
- M-a costat cât un Fiat Uno. - 5.000 lire.
Ţi-a spus cineva că sunt prostituată?
Nu sunt interesată, iar mama se întoarce imediat
şi am zis că-i pregătesc prânzul.
O oră de improvizaţie. Fără scene sexuale.
5.000 lire. Poţi face ceva drăguţ pentru biata şi bolnava ta mamă.
Ce drăcie sunt astea?
Îţi voi imobiliza temporar faţa.
- Ce prepari acolo? - E ca înălbitorul.
- O să-ţi albească părul. - Sub nicio formă.
Nu-mi pune detergent de toaletă în păr.
Nu fi sclifosită.
Nu, nu, nu.
- Scuze. - Fără speranţă.
Să fim siguri 100%.
Eşti nominalizată la Oscar. Răspândeşti încredere.
Eşti echilibrul în persoană. Ai lansat o mie de campanii.
Ultima a fost menţionată de Gertrude Stein.
Toată, din memorie.
Steve, am intrat. Nu credem că e înăuntru.
Dar să presupunem că locul e plin de microfoane. Terminat.
Poţi vorbi cu accent american?
Lara? Eşti în regulă?
Bună! O vei iubi, alina,
onora şi proteja,
şi mai presus de toate îi vei fi credincios
până când moartea vă va despărţi?
Da.
Da!
Eu, James Neil Arber, te iau pe tine, Lara Elizabeth Tyler,
de soţie, la bogăţie, la sărăcie, la rău şi la bine...
să te iubesc şi să te preţuiesc
până când moartea ne va despărţi. Fac acest legământ în faţa Domnului.
Eu, Lara Elizabeth Tyler, te iau pe tine,
James Neil Arber, de soţ,
din această zi, la bine, la rău,
la bogăţie, la sărăcie,
boală, sănătate, iubire, moarte, preţuire.
Fac acest legământ în faţa Domnului.
La cine sunt verighetele?
- Steve, ce naiba se petrece? - Îţi explic mai târziu.
Cuvintele despre verighetă sunt opţionale, nu?
Vă declar soţ şi soţie.
- Poţi săruta mireasa. - Cine e ea?
John Johnson.
Fata din toaletă?
Trebuie să tragem de timp să o găsim pe Lara.
Care noi? Cine o caută?
- Echipa. - Echipa de cosmeticiene?
Eşti nebun? Poate a căzut de pe o stâncă!
Chiar crezi că Ballani va crede că îngrijitoarea toaletei e soţia mea?
Nu sunt îngrijitoarea toaletei!
A fost vânată de presă de la 15 ani.
Asta o face instabilă. Iar tu ce ai făcut?
Ai pierdut-o în Hegg, cu un paparazzi pe care-l urăşte cel mai mult.
Când au amenajat totul?
- Slujba mea e să-i protejez cariera. - Se retrage.
- Doar voi credeţi asta. - Steve!
- Ce e? - A venit presa?
Doamne! Cum de s-a întâmplat asta?
Îmi daţi hainele şi cecul?
- Mama mă aşteaptă. - Mă duc să o caut.
Nu trebuie să mai atragi şi tu atenţia.
Lara a dispărut. Ar putea fi lupi în zonă.
Ai dreptate. Nu am gândit raţional.
Fireşte, doar tu o poţi găsi.
- Pe aici, amândoi. - Mulţumesc.
Pe aici. E ieşirea prin spate.
- O oră, ai spus! - Sunt un mare mincinos.
Mai trebuie să fie o ieşire.
Nu sunt îngrijitoarea toaletei. Şi ţi-am spus numele meu.
Dacă-mi amintesc numele tău găsim o cale de ieşire.
Scuze. E o cruzime să-ţi numeşti servitorii pe nume, nu?
Nu vrei să te ataşezi de ei.
Ţi-am dat o rochie albă, iar acum totul e despre tine!
- Nu e ziua ta cea mare, Katie! - Nici a ta, se pare.
E o nuntă cu tema din "Soţia ornitologului".
- Şi ce dacă? - S-ar putea şi mai rău.
Aş putea fi blocată în luna de miere a lui Stephen King.
Dar pare-se că el e cumsecade.
- Cât eşti plătită pentru asta? - Nu suficient.
De ce facem asta?
Atâta vreme cât ei cred că Lara e în castel, vor campa acolo.
Iar cât sunt acolo, nu o caută pe Lara.
Haide!
Strupak!
- Strupak! O liră. - E ca ceaiul.
Chiar e ceai.
Ieşi, prostănacule!
E rost de bani.
O gloată de jurnalişti au venit cu feribotul şi mai vin.
E ca atunci cu balena.
Cuplul fericit. Frumos dos.
Ce e asta?
IPhone.
Cercei din diamant.
E o recepţie cu cadouri, nu?
Primeşti cadouri la propria nuntă.
Nu înţelegi acum, dar e foarte amuzant.
Îmi număr banii cu calculatorul meu foarte scump.
Alo? 8 ori 6 milioane. La 12,5% dobândă.
Verific eu pentru tine.
Revino-ţi. Mă însor cu Lara Tyler.
Nu cu tine. Asta e ideea Larei... şi a mea,
a unei nunţi extraordinare.
Dacă m-aş însura cu tine, am fi în locul ales de tine.
La barul unui hotel de două stele, plini de zorzoane,
bând vin nemţesc şi privindu-ţi verişorii cum fac sex în parcare.
- Eşti un snob oribil! - Şi tu!
Ce bibliotecă vastă!
Semnată. E trist.
- Ai semnat în registru, nu? - M-ai văzut. De ce?
E un act legal, nu?
Cred că în acel tărăboi mi-am scris propriul nume.
Pot confirma că Lara Tyler şi James Arber
s-au căsătorit azi, în sfârşit, în cadrul unei ceremonii
mici, elegante şi intime.
Vor pleca în luna de miere într-un loc secret,
dimineaţă, dar, după cum puteţi vedea,
îşi vor petrece noaptea nunţii în acel turn de acolo.
Fereastra de acolo.
Acolo se petrece magia.
- Mulţumesc. - Aveţi o poză cu rochia?
Nu uda rochia.
Vrei să mi-o dau jos?
- Nu eşti măritată deja, nu? - Nu.
Îmi amintesc acum. Nemăritată.
Dar un critic mondial când vine vorba de literatură.
- Când nu cureţi toalete. - Parazitule!
Sper că ai semnat un contract prenupţial.
- Cum te-au băgat în rochie? - Ai semnat.
Cum funcţionează? Când divorţaţi, îţi ia jumătate...
- Din cărţile tale neterminate? - Nu sunt parazit!
Nici nu locuiam cu Lara până de curând.
Mi-a construit o cameră în grădină, unde scriu.
Te ţine într-un şopron în fundul curţii...
- Ca pe o broască ţestoasă. - Câţi ani ai? Aproape 40?
- 30. - Şi încă locuieşti cu mămica?
Doar temporar, fiindcă e bolnavă.
Cu ce te ocupi? Eşti preşedintele Clubului de carte Hegg?
- Sau doar le administrezi medicamentele? - Şi eu sunt scriitoare.
- Şi ce scrii anume? - Ceva ce oamenii chiar citesc.
- Mesaje pe cutii de cereale? - Uite...
Îţi tot scrii numele în noroiul de pe maşini?
Scriu pentru un catalog de îmbrăcăminte bărbătească.
Catalog cu pantaloni. Nu mai fac asta acum.
Ce? "Stocul de cinci perechi de pantaloni maron, cu elastic,"
"cât ţine?" Aşa ceva?
Am scris şi ghidul oficial al Hegg,
care e mai precis decât alte cărţi scrise despre insulă.
Sună fascinant!
Veşti? Aţi găsit-o?
Insula asta e mai mare decât ai zis. Terminat.
Poate ai vrea să-ţi faci unghiile în San Quentin.
Caută mai departe! Terminat.
Mai târziu.
Unde o fi?
- Ce alegem? Grasă sau slabă? - Amândouă.
"Grăsuţa starletă de la Hollywood arată anorexică în fericita zi"?
Ticăloşii...
Pleacă, doamnă. Nimeni nu intră în castel.
Va fi norocoasă.
Aveţi un mobil pe care mi-l puteţi împrumuta?
Scumpo, nu e semnal. Telefon public acolo.
Îmi daţi bilet pentru telefon?
Să tot vină! Cumpăr.
Uite la ea cum îşi vântură banii, ca Şeicul din Oman.
Măcar dacă ar fi despre ea subiectul.
Bună! Sunt de la "Stars Today" şi am venit să cumpăr un exemplar
pentru reportajul special cu nunta Larei Tyler.
Nimeni nu a văzut nimic, nu sunt poze.
Adică voi nu aveţi poze. Marco Ballani va avea poze.
Ce, acel Marco Ballani?
Ai poze?
Marco! Ai poze?
N-am nimic.
Despre ce e noua ta carte? Dacă există...
E despre sfârşitul lumii văzut prin ochii lui Dumnezeu.
Măi să fie!
Nu ţi-a zis nimeni să scrii doar despre ce cunoşti?
Ea crede că eşti un geniu, nu? Şi încerci
să fii unul ca să fii destul de bun să fii cu Lara Tyler.
Dar eşti în blocaj. Jalnic!
Încă stai cu mama ta, pretinzi că eşti vedetă de film,
că scrii un ghid despre o insulă pe care n-o va vizita nimeni.
Asta e jalnic.
Mă duc să-mi deschid cadourile.
Nu ai obţinut poza?
- Te cunosc? - Nu.
O ştiu doar pe ea.
Ştiai că a locuit în piscina sa două săptămâni
înainte să filmeze "Înecul"?
Eu am stat deasupra ei, în mansardă.
Amândoi suntem obsesivi şi perseverenţi.
- Nu le-ai vândut? - Sunt prea personale.
Doar acum că e măritată cu altcineva realizez că...
O iubesc. Sunt o peşteră de singurătate.
- Există cuvântul ăsta? - Da.
Nu pricep.
Mie şi Larei ne plac documentarele cu feline mari.
- Ce cauţi aici? - Unde e Lara?
De parcă ţi-aş spune.
Deşi ai cea mai fascinantă femeie din lume,
bei şampanie şi preacurveşti cu prostituate.
Nu sunt prostituată!
- Sunt soţia lui. - Ea e o mare greşeală.
Ai eşuat din nou să te însori cu Lara. E o parteneră mai bună pentru tine.
Nu pot răspunde acum. Dacă sunteţi de la editură,
am avut probleme cu computerul şi am fost bolnav.
Totul e perfect şi vă voi trimite câteva capitole în weekend.
Se pare că voi avea parte de o exclusivitate cu Lara Tyler.
Vei lupta ca un bărbat, sau doar arunci cu păpuşi de pluş în mine?
O voi găsi. Iar atunci, va fi a mea.
Nu prea cred.
Uite.
- Ce faci? - Caut lapte.
- Cine crezi că eşti, Tarzan? - Lara are un zid pentru căţărat.
Fireşte că are.
- A fost o mare plăcere. - Eu rămân aici?
Cu ce e mai importantă iubita ta decât mama mea bolnavă?
- Ar putea fi lupi. - Lupi? Nu sunt lupi.
Nici albine nu avem. Ar putea da de un arici,
ceea ce ar fi bine, că sunt cam puţini.
Ţine asta pentru a doua ediţie a ghidului.
Dacă există măcar primul.
Aşteaptă. Merg cu tine. Cobor.
E plină cu apă. Vei uda rochia.
Vei fi eliberată în comunitate curând. Intră!
- Adio! - Unghii idioate!
Nu te uita la picioarele mele. Te rog.
Ai udat rochia.
- Mulţumesc că mi-ai salvat viaţa. - Îmi pare rău ca aproape te-ai înecat.
Să nu-ţi fie. Mi-am văzut toată viaţa,
iar jumătate e plictisitoare.
- Înecul e un punct important. - Şi pentru mine.
A fost frumos să fac ceva productiv măcar o dată.
Ai dreptate despre mine, că stau cu mama. Sunt o ratată.
Şi tu, că romanul meu e fără suflet.
Şi că sunt în blocaj mental.
- Eu sunt mai mare ratat. - Ba eu sunt cea mai mare.
- Nici pe departe. - De ce trebuie să fii aşa competitiv?
Probleme cu computerul şi am fost bolnav. Totul e perfect şi...
James, îmi pare rău. Nu pot intra în castel.
Ştii în carte, locul unde se sărută? Ne vedem acolo.
Adu preotul şi verighetele. Te iubesc. Te iubesc mult.
Locul unde s-au sărutat.
Drăguţ din partea ta, dar nu e nevoie. Pot şi singură.
Insist.
Ai fost minunată în "Lupul şi Luna".
Mersi că ai răspândit vestea despre nunta mea.
- Cum a decurs? - Nu s-a întâmplat.
Mulţumită ţie.
Am plecat să mă îmbogăţesc şi să mă îmbăt. Poate mă întorc. Mama
Cioc, cioc!
Condei.
Cadou de Crăciun de la Lara.
S-a gândit că mă ajută la scris.
Trebuie să fi fost un concert groaznic.
- Tata a plecat. Nu vorbim despre asta. - Bine.
Aruncă banii. Banii sau scaunul cu rotile cu tine în el.
Haide!
- M-ai auzit? - Da.
Mă gândesc.
Îi trebuie... de toate.
Îmi place.
Aprilie chiar e cea mai nemiloasă lună.
- Bietul Angus. - Scuze. Este...?
Nu. Ar fi trebuit să fie, probabil, dar îmi plac doar artiştii
cu probleme mari de angajament. Fostul logodnic avea o trupă.
Au intrat în top cu "Bed Hopper".
- Indiciile existau. - Credeam că e ironic.
O prostie. Dar, atunci, credeam şi că îi plac fetele care
sunt inteligente.
Mi-a spus că eu eram doar un cântec,
nu întreg albumul.
Am terminat-o cu relaţiile.
- Se spune că atunci când nu mai cauţi... - Te căsătoreşti?
Căsnicia devine ceva surprinzător de suportabil.
Măcar faptul că mă vei părăsi pentru altă femeie
e ceva ce ne-am înţeles de la început.
Cum e ea?
Mă gândesc că e ca oricine, o fată normală.
Nu. E rară şi plăcută,
distinsă şi modestă. Şi generoasă.
Şi foarte, foarte drăguţă.
Şi genială. La toate.
Dar ea poate face asta?
Nu, cred că nu.
Ai făcut toate astea doar cu ceară şi pudră?
- Da. S-a dat de tot jos? - Da. Eşti foarte frumoasă.
Îmi pare rău că am dat de veste.
Trebuie să plec de pe insulă repede.
Vreau să văd lumea şi să fiu aruncată într-un vulcan.
- E destinul meu. - Doamne! Tocmai am realizat cine eşti.
Eşti Maggie, soţia ornitologului.
Personajul lui James e bazat pe tine.
Maggie care nu s-ar lăsa, care luptă cu asupritorii ei.
Da, eu sunt.
- Ai fost o mare inspiraţie pentru mine. - Mulţumesc.
Tocmai am fost lovit peste faţă de către cea mai frumoasă femeie din lume
care acum umblă pe afară îmbrăcată
precum bătrâna mea directoare de internat. O să plătesc 200.000
pentru această fotografie. Duceţi-vă şi faceţi-o.
Retro clasic. 100% lână, mărime medie.
Neatinsă din 1978.
Ce m-aş face fără tine?
Katie, sunt bani pe Whale Beach, suficienţi cât să plecăm.
Dar trebuie să ajungem acolo înainte să vină fluxul.
- Connor? - Nu, mamă.
- El este soţul meu. - Soţul tău?
A fost o chestie puţin nebunească. Bună. Sunt James.
De ce este îmbrăcat ca tatăl tău?
- Ei bine, prietena lui a dispărut... - Are o prietenă?
- Ăsta este omul de la toaletă? - Ce?
- Omul cu care ai flirtat la toaletă. - Nu.
De ce sunt bani pe Whale Beach?
Lara Tyler m-a pus să arunc banii
pe care i-am luat din vânzarea nunţii, de pe stâncă.
Nu este măritată. Este pe drum Cathedral Cove
să se întâlnească cu James Arber.
James...
Arber?
Într-adevăr.
Foarte inteligent. Aşadar ai provocat întreaga situaţie.
Mulţi bani pentru că ai spus presei,
alţi bani pentru că ai făcut pe momeala. Când se vor termina toate astea,
vei primi din nou bani să îndrepţi lucrurile.
Ai făcut o adevărată industrie din distrugerea vieţii altor persoane.
Şi mi-ai făcut ochi dulci ca să condimentezi povestea puţin.
- Ochi dulci? - Lasă-mă să-ţi spun.
Ca să funcţioneze o capcană romantică, trebuie să existe romantism.
Îţi place de el?
Este un băieţel emoţional retardat
care este îndrăgostit de o altă femeie.
- Desigur că-mi place de el. - I-ai spus?
O viaţă petrecută făcând greşeli este mult mai bună
decât o viaţă pe care ţi-o petreci fără să faci nimic.
Să mă îndrăgostesc de tatăl tău a fost cea mai bună greşeală pe care am făcut-o.
Te-am avut pe tine.
Cea mai rea greşeală a fost să nu mă duc după el.
Nu. Ai fi preferat mai degrabă să mori.
Serios? Atunci o să facem o fotografie mare cu el şi o să o punem pe perete
şi poţi să arunci cu săgeţi de darts în ea pentru tot restul vieţii tale.
Unde se sărută oamenii ăştia prosti?
Salut. Mă întrebam dacă mă poţi ajuta. Mulţumesc.
Cathedral este aproape, sau orice alt adăpost?
M-am rătăcit.
Grozav. Acum am fost recunoscut.
Da, eu sunt James Arber.
Mă căsătoresc cu Lara Tyler. Probabil.
Dar dacă puteţi, să nu spuneţi despre asta nimănui
şi vă rog nu anunţaţi presa.
În regulă, da.
Nu, nu, asta nu sunt eu. Este...
Bine. Cui să dau autograful?
O să las loc gol, să îl vindeţi pe eBay.
O să plec într-o clipă. Aţi fost foarte amabili.
Dar dacă aţi avea o hartă a Hegg pe care aş putea să o împrumut...
Nu, nu, nu. Nu, nu, nu. Nu. Nu.
Ei bine, este posibil să fiu ieşit din formă.
Da. M-am concentrat pe cântatul la literă în perioada asta.
Minunat.
Amândoi sunt surzi.
Bine, încă unul. Da.
Bună, Mairead. Caleb.
Este vremea frumoasă, nu-i aşa?
E de vină încălzirea globală.
L-am auzit pe soţul meu cântând la cimpoi.
Este o poveste lungă.
- Mulţumesc. Tocmai mă întorceam după tine. - Serios?
Da. Trebuie să divorţăm.
Da. Da, desigur.
Ar trebui să mergem să-l găsim pe reverendul McDonagh. El o să ştie ce este de făcut.
Bine, nu te îngrozi, dar James şi fata aia, au fugit.
Avem nevoie de informaţii locale.
Cine este femeia aia groaznică?
Nu ştiu unde se află niciunul dintre ei. Nu a fost nimeni aici.
Da, vezi tu, nu te cred.
Uite, ar putea fi oriunde acum.
Dar eu cred că ştii unde sunt. Şi cred că pentru preţul potrivit,
o să-mi spui.
Nu am vândut eu informaţiile despre nuntă. Mama a făcut asta.
- E pe moarte şi e supărată din cauza asta. - Îmi pare rău.
Vrea doar să vadă lumea înainte să moară.
Uite. Reşedinţa mea de la ţară.
Repede, vino. Haide.
Unde Dumnezeule suntem?
Cartea asta spune că ăsta e un adăpost al animalelor sălbatice.
Nu te pricepi deloc să citeşti hărţi.
Nu, e cartea. Totul este greşit. Este foarte grea.
Alo?
Este cineva acolo?
- Noi veniţi! Noi veniţi! - Scuze, dragă.
Nu am realizat că locuieşte cineva aici.
O să pun un alt pescăruş pe grătar pentru voi.
Nu mulţumesc.
Pescăruş la grătar? Vinerea?
Prima noastră casă. Ce viaţă am fi putut avea.
Da. Haide.
Aşadar crezi că acest reverend McDonagh ne poate divorţa?
Ei bine, nu-mi amintesc să mă fi dus la el cu o problemă similară,
dar, da, o să ştie ce trebuie făcut.
Este ceva la insulele astea, nu-i aşa?
Sau mi se pare pentru că sunt eu dintr-una?
- Nu, este ceva cu insulele astea. - Şi asta este doar Hegg.
Suntem în câmpia Jane a insulelor Hebride.
Ar trebui să vezi Barra. Este uimitoare.
Îmi place asta. Este frumoasă.
Aş fi vrut să fi venit mai devreme aici.
- Stai departe de ea, englezule! - Angus!
- Dle April? - Vii aici, ne iei femeile.
Femeile voastre? Angus, nu fă asta!
Fugi cu mine în lume. Nu am crezut niciodată că aş avea o şansă cu tine,
până când te-ai întors şi... Căsătoreşte-te cu mine.
Este căsătorit cu Muireen.
Dar nu o vreau pe ea. N-am vrut-o niciodată. Întotdeauna pe tine te-am vrut.
Păcat. Eşti căsătorit, ea este măritată. Ce tragedie.
Este măritată? Cu cine?
Cu mine.
Este adevărat?
Bine, atunci. O să mă lupt pentru ea.
- Nu. - Nu, nu. Eu nu mă lupt.
Dacă câştig, o păstrez.
Angus!
Am vrut să îmbătrânesc cu tine. Acum eşti frumoasă şi inteligentă.
Este uşor să fii iubită acum.
Dar eu o să te iubesc în continuare şi după ce vei îmbătrâni.
Când vei fi bătrână şi bolnavă. El va face asta?
Angus, îmi pare rău. Întoarce-te la Muireen.
Rezolvaţi-vă problemele. Ea te iubeşte.
Este mai bine când eşti şi tu iubit.
Îl iubeşti?
- Haide. - Stau bine aici.
Este uimitor.
Obişnuiam să vin des aici, singură.
Eşti căsătorit de cinci minute şi deja alergi după alta?
De ce nu dai mai întâi acestei casnicii o şansă?
Pentru că femeia cu care este logodit este Lara Tyler.
Este actriţă.
Este foarte frumoasă, extraordinar de talentată
rară, bună, modestă,
generoasă, şi genială în tot ce face.
- Dar el este căsătorit cu tine. - Exact.
O extraordinar de ordinară vânzătoare
din Outer Hebrides. Cam atât.
Nu eşti ordinară.
Ar putea fi Miss Univers cu Premiul Nobel
şi tot ar putea fi nepotrivită pentru cineva.
Nunţile sunt precum apusurile. Romantismul momentului.
Căsătoria este precum o mare în care apune soarele roşiatic.
Ne-am căsătorit din greşeală.
Probabil nu este cea mai bună bază pentru o căsnicie de durată.
Nu.
Ei bine, în trecut, familia MacNeils din Barra, erau nişte brute,
traversau Minch către Hegg ca să ne fure oile
şi înşfăcau şi o soţie cu ocazia aia.
Dar dacă puteam cere înapoi femeia înainte de consumarea căsătoriei,
căsătoria nu era valabilă. Este în continuare legea din Hegg.
Aşa că, dacă putem ajunge la Cathedral Cove înainte de lăsarea nopţii,
licenţa ta de căsătorie cu dra Tyler ar fi în continuare valabilă
iar ceremonia iniţială ar putea începe aşa cum era planificată.
Dacă asta vrei cu adevărat.
Cât timp mai avem înainte să se întunece?
Cam jumătate de oră. Când Dumnezeu a făcut timpul, a făcut din abundenţă.
Când Dumnezeu a făcut sfoara, a făcut ghemuri.
Ei bine, gândiţi-vă la asta cât timp îmi pregătesc lucrurile.
Încă un lucru. Căsătoria a fost consumată?
- Nu. - Nu.
Nu am avut timp...
Când Dumnezeu a făcut timpul...
Alo?
Lara?
James?
- De ce ne-a adus aici? - Ce este locul ăsta?
De unde ştii când ai găsit "Persoană Aleasă"?
De câte ori te uiţi la acea persoană, o să cânţi
"You Are The Wind Beneath My Wings." ~"Tu eşti vântul aripilor mele"~
Asta se întâmplă când eşti cu Lara?
Ştii, li s-a cerut la 10.000 de bărbaţi să spună numele partenerei lor ideale,
iar 9.800 au spus Lara. Statistic, în cifra asta sunt incluşi
cel puţin 800 de homosexuali.
Dacă eşti bărbat şi Lara Tyler e interesată de tine, atunci ea este "Aleasa",
este un fel de regulă.
Dacă nu poţi fi fericit cu Lara Tyler,
nu poţi fi fericit cu nimeni.
Sunteţi siguri în legătură cu asta? Pentru că mie îmi păreţi a fi un cuplu reuşit.
Tu, James Neil Arber, o iei pe Katie Nic Aodh...
- De soţie? - Nu.
Tu, Katie Nic Aodh, îl iei pe James Neil Arber...
- Ca soţ? - Absolut deloc. Nu. Mulţumesc.
Acum vă rog să să scoateţi şi să înapoiaţi verighetele, ca un semn
că nu sunteţi căsătoriţi.
Urmează-mă curând. Trebuie să ne grăbim.
Este un lucru bun că nu sunt implicate şi animale de companie.
Dacă nu aş fi fost în mijlocul Atlanticului
după una dintre cele mai ciudate zile din viaţa mea,
aş fi...
James, aşteaptă.
Dacă nu o să meargă relaţia cu Lara...
Adică, evident, este perfectă.
Dar te face să te blochezi.
Aşa că, poate nu eşti unul dintre cei 9.800.
Nu este imposibil, nu-i aşa?
Pentru că atunci ai putea să nu te căsătoreşti cu ea.
Ai putea rămâne aici. Cu mine.
Ştiu.
Acum este momentul în care-mi spui că eu sunt doar un capitol,
nu întreaga carte.
Du-te.
Băieţi! Lara Tyler nu este castel.
Se căsătoresc acum în toaletele bântuite.
Este o tradiţie locală. Pe aici!
- Eşti în regulă? - Da. Tu?
Da.
Nu îmi plac cu adevărat documentarele despre felinele mari.
Este în regulă.
Dacă o să facem asta, va trebui s-o facem rapid.
Vrei să guşti glazură? Vrei să guşti glazură?
Ce este asta?
Scumpule, poate că arăt ca o simplă gospodină,
mamă dintr-un orăşel mărunt, dar înăuntru...
sunt o luptătoare, şi nu voi odihni cât timp
există un singur gram de uraniu
oriunde în Carolina De Sud.
Un rol puternic. Lara Tyler în "Depleted", cu premiera vineri.
Au existat zvonuri ale retragerii tale.
Vara trecută, poate că m-am gândit mai mult să duc o viaţă mai liniştită,
dar...
apoi am cunoscut o femeie uimitoare din Scoţia.
Bolnavă în fază terminală, nu s-a plâns niciodată.
De fapt, nu, s-a plâns de multe lucruri.
Am auzit recent că a murit.
Dar am putut să o ajut să-i îndeplinesc visul de a călători în lume.
Mulţumesc, Lara.
"Hegg - O insulă de Istorie", ediţia a doua.
Insula Hegg este cea mai îndepărtată şi cea mai în exterior
dintre insulele Outer Hebrides.
Dar pentru cei suficient de curioşi care îşi fac timp să o descopere,
stâncile din Hegg, terenurile mlăştinoase, pajiştile şi plajele cu nisip
o fac să fie o insulă pregătită să întreacă toate aşteptările,
o micuţă insulă a perfecţiunii
care iese din neliniştită mare Hebride.
Asta este noua carte a lui James Arber. Se pare că mult mai bună, mult mai matură.
Şi are doar un capitol.
Uite. I-a dedicat-o Larei.
Katie, dar pleci din nou. Atât de curând...
Ghidurile de călătorie nu se scriu singure.
Dar nu o să uit niciodată cine mi-a dat marea mea oportunitate.
Am trecut să vă salut. Mă urc pe vasul de ora patru.
Am un avion spre New Delhi şi apoi spre Singapore.
Este mai greu să nimereşti o ţintă în mişcare, nu?
Ar fi trebuit să ştiu că acel afurisit de ghid de călătorie te va face să pleci.
Idiot.
Nu mai este la fel fără tine, Katie.
Niciodată nu a fost. Îţi simţim lipsa. Eu îţi simt lipsa.
Poftim, Katie, asta este pentru tine.
Este o mireasă. Pentru noroc. Este ultima.
- Mulţumesc. - Costă 1,50L.
- Pleci din nou, Katie? - Încerc să fac asta.
Se va întoarce. Tatăl ei a fost un călător,
dar mama ei a fost o tipă care a rămas acasă.
Nu, nu sunt sigură că a fost aşa, în adâncul sufletului ei.
Trebuie să...
Sunt sigură că ai moştenit de la amândoi câte puţin.
La revedere tuturor.
Bună!
Bună! Bună.
- Nu ne-am mai văzut de mult timp. - Da.
Speram că prima noastră întâlnire să fie puţin mai formală.
Ce faci aici?
Am încercat să-ţi atrag atenţia cu armele convenţionale.
Telefoane, e-mail-uri, genul ăsta de lucruri.
Am fost plecată.
Da, şi pleci din nou. Nu ai citit noua mea carte?
- Nu prea mult, nu. - Ar fi trebuit să o citeşti.
Clubul de lectură din Hegg a notat-o cu 7,50.
7,50?
Este generos din partea Clubului de lectură din Hegg.
Au spus că este grozavă la pagina şase.
- Aşadar nu ai văzut dedicaţia? - Este dedicată Larei.
Nu! Nu este!
Nu este!
"Soţiei mele. Un capitol poate fi o carte."
- Cum adică "Un capitol poate fi o carte"? - Nu ştiu.
Nu ştiu.
Ai o staţie de emisie recepţie?
Mi-a spus să-ţi spun că tu eşti singura persoană cu care s-a căsătorit.
Dar el şi cu Lara au lăsat presa să creadă că erau căsătoriţi.
Nu este căsătorit?
Katie, să ne întoarcem?
Vă deranjează?
Nu-mi vine să cred că nu mi-ai citit cartea.
Nu am putut face asta.
Ei bine, sper că într-o zi o vei citi, pentru că este acolo un personaj
care îmi aminteşte mult de tine.
Este o carte despre un bărbat, un bărbat prost,
care ia o decizie foarte proastă,
şi pierde din viaţa sa pe cineva uimitor.
Şi cum ajunge să realizeze că nu poate continua în viaţa sa...
fără ea.
Se spune că trebuie să scrii despre ceea ce cunoşti.
Aşa că, evident, m-am decis să nu scriu despre culisele războiului civil spaniol.
- Iar Lara? - Este în regulă.
Am căzut de acord că nu eram potriviţi unul pentru celălalt.
Apropo, ţi-am citit excelentul ghid de călătorie.
Serios?
Foarte jenant. Eu am fost nepoliticoasă în legătură cu noua ta ediţie.
Ei bine, mie îmi place să aud reacţii inteligente.
Şi acum te-ai întors în Hegg pentru că...?
Sunt într-un raid de furat oi, da.
Adică, m-am gândit că aş putea lua şi o femeie în acelaşi timp, dar...
Predominant este o chestie de furat oi.
Vrei să-ţi semnez asta?
Hei.
Bună.
Îmi place asta.
Sub: Flavius Gomei/bai3tzash/Avocatul31 Subtitrari-noi Team/www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania