Frica nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Durerea nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Înfrângerea nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Frica nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Durerea nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Înfrângerea nu exista în acest dojo, nu ?
Nu, Sensei !
Pregătiţi-vă !
Aici nu ne pregătim pentru a fi miloşi. Mila e pentru cei slabi.
Aici, pe stradă, în competiţie...
un om te înfrunta... îţi e inamic.
Un inamic nu merita mila.
Care-i problema, dle Lawrence ?
Clasă, avem musafiri.
Am auzit că ai sărit pe nişte elevi de-ai mei seara trecută.
Mă tem că s-au încurcat faptele.
Du-ţi băiatul pe covor, sau noi avem o problemă.
Prea mult avantaj, e dojo-ul tău.
Spune un loc.
Turneu.
Bună mişcare !
Pauză.
Duceţi-vă la sensei. Întoarcere. În genunchi.
Hei, Johnny, eşti moale.
Suceşte-i piciorul.
Ai o problemă cu asta ?
Nu, Sensei.
Fără milă.
Avertisment pentru contact ilegal la genunchi.
- Johnny, termină-l ! - Gata.
Fără milă ! Loveşte cu pumnul, Johnny !
Termină-l !
Câştigător !
- Acum cine a pierdut ? - Eşti bolnav, omule.
Cum e să fii pe locul secund acum ?
- Haide. Nu poate respira. - Vezi-ţi de treabă.
- Îl omori. - Sensei, te rog.
Îi faci rău. Îi pare sincer rău, ok ?
- Lasă-l. - Valea, sau tu urmezi.
Mila e pentru cei slabi.
Nu pregătim pentru mila aici.
Un om te înfrunta, e inamic.
Inamicul nu merita mila.
Honk !
Vino, Daniel-san. Să mergem acasă.
Puteai să-l omori, nu ?
De ce n-ai făcut-o ?
Pentru ca, Daniel-san, persoana fără iertare în inima...
să trăiască e o pedeapsă mai mare decât moartea.
Sensei Kreese, el e Pat Johnson...
de la Turneul All-Valley, din nou.
Uite, ne pare rău că nu mai ai elevi.
Cobra Kai nu va intra în turneu anul acesta.
Cum ştii, am făcut cereri repetate pentru plata datoriilor...
dar dacă nu am primit răspuns, nu avem de ales...
decât să excludem Cobra Kai din titlu de membru.
Dacă ai întrebări, sună-mă.
O zi bună.
Dle Kreese, asta e Pacific Bell.
Asta e decizia finală cu privire la factura...
şi dacă nu plăteşti imediat...
Dle Kreese, bună dimineaţa.
Ce surpriză. Cafea ?
- Unde-i şeful ? - E sus.
Merci.
Haide !
Telegrafiezi lovitura circulara.
Johnny !
Ce surpriză, omule.
Da !
Ce-i asta ? Te muţi aici ?
Asta e "renunţ". Am venit să-mi iau rămas bun.
- Uite cheile de la dojo. - Ce tot spui acolo ?
Îţi plătesc chiria de îndată ce pot.
Lasă chiria. Crezi că pentru chiria l-am luat ? E pentru tine.
- Dle Silver ? - Ce e ?
Afacerea cu plutoniu.
Johnny, orice afacere are probleme la un moment dat.
Uite. Acum 10 ani, se irosea tot ce era nuclear.
Puteai arunca ăsta oriunde. Acum toţi sunt detectivi.
Am noroc dacă fac o afacere un an fără a fi verificat.
- Mulţumesc. - Haide. Să ieşim puţin.
Sunt 9 luni de când nu mi-a intrat un elev pe uşă.
Hei, nu mă asculţi.
Haide. Revino-ţi.
Nu pot.
Sunt falit şi nu merg niciunde.
Te înşeli.
Mergi în Tahiti... acum.
În regulă, am auzit destul. M-am hotărât.
Moşul ăsta, Miyagi nu-ştiu-cum... şi pramatia de copil...
Pun mâna pe ei pentru ce ţi-au făcut.
Te-au făcut să suferi, deci îi fac şi eu să sufere şi să sufere.
Şi când cred că au suferit destul, încep cu durerea.
Uite, Terry, nu trebuie.
Nu ? Dar vreau. Nu s-a terminat.
Noi suntem Cobra Kai.
Haide, spune. Cobra Kai...
- Spune ! Cobra Kai... - Niciodată nu moare.
Fii sigur. Îţi sunt dator.
- Nu îmi eşti. - Prostii. Nu sunt ?
Dar Vietnam ? De câte ori m-ai salvat ?
Nu ştiu.
Am pierdut numărul.
Pleacă naibii de aici.
Drum bun, căpitane.
Zona albă e pentru încărcare imediată...
şi debarcarea pasagerilor.
Ah, smog !
Miroase ca acasă, nu, dle Miyagi ?
Daniel-san, de ce mama nu te aşteaptă aici ?
- I-ai spus numărul zborului ? - Oh, da.
I-am spus ce zbor e. Dar i-am spus ziua greşită.
I-am spus că venim maine.
- Îi plac surprizele. - Sper.
Luăm un taxi.
E timpul ca Miyagi să se întoarcă la muncă.
106, Los Angeles. Haide !
Ce faceţi voi, clovnilor, la mine în taxi ?
Taxiul tău ? Tocmai am venit de la aeroport.
- Credeam că e taxiul ce l-am chemat. - Dna Milo, ce se întâmplă aici ?
Ce pare ? Progres.
Am un mesaj pentru tine de la mama ta.
Nu ţi-am spus că va vinde locul ?
Nu ţi-am spus că rămâi fără lucru într-una din zilele astea ?
- Dar tu nu mă asculţi. - Care e mesajul ?
- Ce mesaj ? - Cel de la mama mea.
A spus să o suni la unchiul tău Louie.
Nu vă faceţi griji, dna LaRusso.
Nu, camera lui Daniel-san e terminată.
Am eu grijă de el.
D-ta îngrijeşte-l pe unchiul Louie.
Poate voi sta aici câteva luni.
Un bătrân de 70 de ani face emfizemă, nu e de glumă, ştii ?
Sigur nu e nici o problemă să stea cu tine ?
Nu, nici o problemă. E o plăcere.
Dle Miyagi, mulţumesc.
Bun venit. Pa pa.
Uite Daniel-san.
Mama drăguţă.
Da, mama ? Sigur nu ai nevoie de mine ?
Nu. Tu stai cu dl Miyagi şi du-te la colegiu.
Nu pot să cred. Dl Colegiu.
Când e înscrierea ?
E marţi. Cursurile încep joi.
Şi când vine Kumiko ?
Ea... nu vine.
A obţinut o slujbă grozavă la o companie de dans în Tokyo.
- Şi nu a putut refuza. - Oh, dragă.
- Eşti dezamăgit, nu ? - Da.
Da, dar asta e viaţa.
Voi supravieţui.
Va fi mai mult decât supravieţuire.
Trebuie să plec, ok ?
Unchiul Louie te salută şi te iubesc.
Bine. Salută-l pe unchiul Louie. Şi eu te iubesc. Pa pa.
Arţarul e încă aici. Mă duc eu.
Dle Miyagi, eşti bine ?
Îmi aminteam.
Sigur sunt multe amintiri aici pentru tine, nu ?
Şi ce vei face acum ?
Nu ştiu.
Te-ai gândit să-ţi deschizi un magazin pentru bonsai ?
Hai, Daniel-san.
În visul meu...
pensionarea.
Da, cum se numeşte asta ?
Timpul de plecare.
Ştii, m-am gândit la ideea cu magazinul de bonsai.
Deja ai stocul. Cât de greu poate fi ?
Nu prea greu, Daniel-san...
dacă Miyagi are bani pentru ipotecă, depozit.
Dar din moment ce construim casa pentru Yukiei în Okinawa...
sursa de bani e foarte mică.
Sursa ?
Sursa suntem noi.
Mulţumesc, Daniel-san, dar nu sunt bani.
Par a fi bani.
Miroase a bani. Bani buni, nu ?
- Miroase. - Miroase a colegiu.
Ştiu, dle Miyagi, dar am o idee bună.
Daniel-san, fără idei.
Discuţie încheiată.
Da, dar visul tău ?
Dle Miyagi, fără supărare, dar de pierzi trenul de data asta...
s-ar putea să nu mai fie altul pentru mult timp.
Atunci Miyagi ia autobuzul.
Răzbunare ? Desigur că vrei asta. Cine nu ar vrea ?
Te voi răzbuna eu. Ziua când vei coborî...
vei avea cel mai mare dojo din zona.
Ce vrei să spui ? Ce tot spui acolo ?
Am adus 20 de locaţii azi. A ta... 100%.
Te-ai întors, omul meu, mai mare şi mai rău.
Eşti simpatic. Minunat.
Dar cei 2 ticăloşi ?
Cei 2 îmi răpesc tot timpul acum.
Deci ai răbdare, amice. Se rezolva.
Când termin cu puştiul, mă va implora să-i fiu profesor.
Şi ştii ce vă învăţa de la mine ?
Durere în fiecare parte a corpului său...
şi frica în fiecare parte a minţii sale.
Şi cel mai tare e că îmi va mulţumi pentru asta.
- Dar bătrânul ? - El va fi rănit prin copil.
Când tontul va urca în ring pentru a-şi apăra titlul...
îl voi face să creadă că e invincibil.
Şi apoi va afla ce înseamnă durerea şi frica...
în faţa a o mie de oameni.
De unde ştii că va concura ?
Va concura. Nu-ţi fă griji de asta.
Tu distrează-te.
Du-te la Mimona şi prietena ei.
- De unde ştii de Mimona ? - Ştiu.
Altceva mai vrei ?
Da.
Să sângereze mâinile.
Hei... Hei, îmi place !
Îmi place, Johnny ! Voi folosi asta !
Margaret, voi lucra full time la asta de acum.
Foarte bine, domnule.
Nu, e prea drăguţ. Trebuie să arăt sărăcăcios.
Nu e rău. Aranjează gulerul. Fă-mă să arăt umil.
- Şi Borneo, domnule ? - Bine, dar e ultimul.
În următoarele săptămâni treaba mea e strict răzbunarea.
Totul e pregătit, domnule.
În regulă. Să vedem ce ai pentru mine.
Drăguţ, dar greşit.
Nu are caracter.
Un camion.
Da.
- Da, îmi place. Vezi să meargă. - Da, domnule.
- Unde-s revistele ce le-am comandat ? - Aici, domnule.
- O seară plăcută, domnule. - Mulţumesc, Margaret.
"Băiatul rău de la Karate. Mike Barnes."
Perfect.
Dle Miyagi, sunt acasă.
Oh, Daniel-san. La fix.
Hei, cum a fost la pescuit ?
Am aflat curând.
Deci, cum a fost prima zi la colegiu ?
Colegiu ?
Colegiul e...
Păi, ştii cum e colegiul, dle Miyagi.
E un loc unde nu am fost azi.
- Ce ? - Dle Miyagi...
fie ca toate visurile tale să devină realitate.
- Ce e asta ? - E o singură cale să aflăm.
În regulă, îţi voi spune. E diploma mea de colegiu.
- Ce ? - Glumesc.
Daniel-san, ai simţul umorului.
Banii.
Pentru noul tău magazin cu bonsai. Felicitări.
- O lună paza, 2 luni chirie ? - Da.
Ce a rămas e pentru renovări, dacă avem grijă.
Daniel-san, mulţumesc frumos, dar nu pot accepta.
Dar e visul tău, dle Miyagi. De ce nu ?
Pentru că banii n-au fost pentru visul lui Miyagi.
Au fost pentru educaţia ta.
Da, ştiu. Ascultă-mă un minut.
Mă cunosc. Nu pot face cursuri peste cursuri.
Mă voi plictisi şi când se întâmpla asta, uită de asta.
Ştii ? E adio colegiu.
Mă duc la şcoală non-stop de la 5 ani.
Mi-ar prinde bine o pauză.
- Nu ştiu. - Da, păi, eu ştiu.
- Uite. Vino cu mine o clipă. - Unde ?
- Vino cu mine. - Dar peştele ?
Peştele va fi bine. Nu pleacă nicăieri. E mort.
Ce moment !
Acum treci în partea dreaptă a curselor.
- Oh, ce-i asta ? - O ocazie care bate la uşă.
Drept în faţă. Acolo sus.
Ăsta e visul tău şi e destul spaţiu.
- E aici, dle Miyagi. - Locul ăsta ?
Da, locul ăsta. Stai să-l vezi de aproape.
Deci, nu-i aşa că e o ocazie unică ?
Ştiu la ce te gândeşti. Îţi faci griji de zona asta.
Dar îţi spun, proprietara spune că acest cartier e în dezvoltare.
Eu o cred. Suntem pe pământ aici.
Uite ce avem... un magazin de ceramică vis-a-vis.
Poate facem o afacere. Luam suporţi pentru bonsai.
Stai să vezi cum e înăuntru. Asta va fi grozav.
Va fi grozav !
Hei, intră. Intră.
Dle Miyagi, bun venit în visul tău.
Nu te lăsa păcălit. Poate părea înşelător.
Noi trebuie să ne gândim ce potenţial e aici.
La potenţial, în regulă ?
Vezi toate astea ? Totul de aici ?
E al tău. Totul.
Al tău. Poţi folosi astea. Asta e lemn bun.
Asta e material bun. Putem face rafturi din el.
Şi aici, mă gândeam că ar fi un loc bun...
aici sus, pentru expoziţie de bonsai.
Ştii, arborii pe care îi ai ? Îi punem în diferit etape.
Ştii, posibilităţile sunt nelimitate.
Nelimitate. Uite, ţine asta.
Aici... Mă gândeam ca aici e perfect pentru o zonă de lucru.
Şi aici putem avea un spital de bonsai.
Ştii, micuţii se îmbolnăvesc. Ai grijă de ei.
Şi eu lucrez gratis.
M-am gândit la un nume. Fii atent.
"Micii Arbori ai dlui Miyagi."
Simplu, direct, cu priză.
Acum nu pare, dar locul ăsta e o mina de aur.
Ştiu că poţi, dle Miyagi. Dacă poate cineva, tu eşti acela.
Ce ? Ce am făcut ? Am uitat ceva ?
- Ce mi-a scăpat ? - Numele tău aici, lângă al meu.
- Partener. - Partener.
Da ! Dle Miyagi, va fi grozav !
Cu plăcere.
Ce ?
Nu mă prostii.
Ce vrei să spui, nu poţi arunca asta în Borneo ?
Cine e în Borneo ştie ce e gunoiul de clorura ?
Fă-o.
Fă-o !
Cheamă-mă când e gata. Unde am rămas, Margaret ?
"Şi în concluzie, refuz oferta finală.
Dacă veţi continua, vă dau în judecata fundurile colective."
Toate cele bune lui Lorna şi copiilor. Cu sinceritate, bla, bla, bla.
Da.
Bine. Adu-l. Altceva ?
Marele Juriu... ce intenţionezi să faci cu ei ?
- Îi mituiesc, ca de obicei. - Dle Silver !
Luminează-te, Margaret. Cine e procuror în acest caz ?
- Dl Cole. - Oh, bine.
Să-l invităm pe Willie la cina marţi seara...
şi să ne asiguram că e somonul nostru favorit.
- Foarte bine. - Dle Silver ?
Tu trebuie să fii Mike Barnes. Bun venit în L.A.
Bună. Mulţumesc că m-ai adus, dle Silver.
Milos, cheamă băieţii.
Locul ăsta e intens.
- Consideră-l casa. - Merci.
Snake, Dennis... Mike Barnes.
Dennis are grijă de pregătire. Snake de restul.
Dacă vrei să fii băiat rău în L.A., Snake o omul potrivit.
- Nu, Snake ? - Ştii bine.
Primeşti săptămânal o tragere şi o maşină. Întrebări ?
Îţi aminteşti la telefon, ai spus că dacă vin aici şi îl bat...
pe puştiul LaRusso în turneul All-Valley...
că-mi dai 25% din noile dojo-uri ?
Ceea ce cred că e mai mult decât generos.
Dar m-am gândit.
Să fac tot ce pot şi vreau să o fac pentru tine...
mă tem că voi avea nevoie de 50%.
50 %.
Nu ştiu dacă îmi pot permite mai mult de 35.
Înţeleg.
Atunci am să plec.
- Mi-a părut bine să vă cunosc. - Hei.
- Lupţi la fel de aprig cum negociezi ? - Mai aprig.
- Ai obţinut 50%. - Şi îmi dai şi-n scris ?
Până la prânz azi.
Dle Silver, tocmai ţi-ai luat un campion.
Îţi aminteşti asta.
- Snake, arată-i camera sa. - Da, domnule.
Ne mai vedem, Mike.
Milos, sigla mea albastră.
- Deci, ce crezi ? - E enervant.
Da, e perfect.
Daniel-san, foarte bine.
Asta face bonsai special.
Chiar vezi un bonsai aici ?
- Unde ? - Înăuntru.
Înăuntru ?
Hei. E vreun bonsai aici ?
Nu "înăuntru" înăuntru.
Înăuntrul tău. Acelaşi loc de unde vine karate.
Dar karate vine de la tine.
Doar rădăcinile karatelor vin de la Miyagi.
La fel şi bonsai îşi aleg modul cum cresc.
Pentru ca rădăcină e puternică.
Tu alegi calea ta în karate, acelaşi motiv.
Da, dar o fac în felul tău.
Într-o zi o vei face în felul tău.
Ştii cum ai spus de bonsai că sunt liberi să crească aşa cum vor ?
Nu sunt liberi bonsaii.
Noi le spunem cum să crească folosind foarfece şi sârmă.
Hai, dar Daniel-san, bonsaii noştri nu sunt adevăraţi.
Adevăraţii bonsai cresc în sălbăticie. Sunt foarte rari.
- Ai văzut vreunul ? - Hai. Okinawa.
Dar aici ?
Ştiu doar unul.
Ce a făcut, a emigrat ?
Hai, cu Miyagi.
Miyagi a adus un singur lucru din Okinawa.
Unde-i arborele acum ?
Acolo. Devil's Caldron.
Devil's Cauldron ?
Nu se vede bonsai de aici.
Loc bun şi sigur.
Nimeni nu deranjează.
De ce l-ai pus într-un loc greu accesibil ?
Adevărat, bonsai original valorează mii de dolari.
Hai. E timpul să înveţi kata special al familiei Miyagi.
Acum eşti pregătit.
Cum toţi bonsaii se găsesc în ramura arbori, karatele sunt în kata.
Vino. Împreună facem kata.
Hei, dle Miyagi.
Am adus acest arbore... cel la care lucrai azi dimineaţă.
M-am gândit că poate vrei să încerci iar.
Oh, mulţumesc.
Deşi o schimbare de scenariu poate scoate ce e înăuntru afară.
- Unde să-l pun ? - Aici e ok.
Foarte bine, Daniel-san.
Ai făcut multă munca aici. Locul e mai mare decât credeam.
- Uite mangalul. - Mulţumesc.
Oh, perfect.
Sper să nu te superi, dar...
am deschis acea scrisoare...
cea venită azi de la Turneul All-Valley.
E o regulă nouă anul acesta.
- Vrei să citeşti de asta ? - Nu.
E în regulă, trebuie să memorez.
Scrie ca sub noile reguli...
campionul ce-şi apără titlul trebuie să lupte doar în în ultimul meci.
Nu-i grozav ?
E un singur meci. Doar unul.
E mai bine decât anul trecut, nu ?
Da. Şi, ştii, să recunoaştem, e alt an.
E un an mai târziu. Sunt mult mai experimentat, nu ?
Deci cred că ar trebui să ne gândim serios la asta.
- Nu ? - Greşit.
Greşit ?
Să ne gândim să luăm un vas nou pentru bonsai.
Nu ştiu ce-i aşa mare lucru. Care-i problema ta cu asta ?
Daniel-san, dacă karatele se folosesc pentru a apăra onoarea, viaţa...
karate înseamnă ceva.
Dacă foloseşti karate să aperi un trofeu de plastic sau metal...
karate nu înseamnă nimic.
- Înţeles ? - Aş vrea.
Du-te şi caută un vas pentru bonsai vis-a-vis.
Uite pixul tău...
înainte am uitat.
Şi dacă ai un minut...
în caz că te răzgândeşti, uite foaia de aplicare.
Nu e graba.
Scrie jos că avem 2 săptămâni înainte să o trimitem.
Îmi pare rău dacă am făcut să pară...
ştii, că trebuie trimisă azi.
Avem timp.
- Bună. - Bună. Poţi opri aia ?
- Sigur. - Merci.
Stai. Aproape am terminat.
E în regulă.
Nu te grăbi.
- E destul de mişto. - Merci.
Deci, cu ce te pot ajuta ?
De fapt... am venit...
voiam să cumpăr nişte vase.
Da ? Ce mărime ?
- Asta e bun. Aşa. - Da ?
Da. Sunt pentru arbori bonsai. Deschidem un magazin vis-a-vis.
Oh, da ? Grozav. Bun venit în cartier.
Merci.
Ador bonsaii.
Sunt perfecţi, ştii ?
Când aducem arborii, poţi veni în vizită.
Să-mi cunoşti şi partenerul.
Încă nu te-am cunoscut nici pe tine.
Îmi pare rău.
- Daniel LaRusso. - Jessica Andrews.
Bună. Tu eşti în...
Oh, da. Eu sunt.
Ce s-a întâmplat cu cel care şi-a pierdut capul ?
Elizabeth Anne Rooney i s-a întâmplat, trădătorul.
- Deci, da... vasele ? - Păi, ştii ce putem face ?
- Dacă poţi s-o faci... - Da ?
Poţi pune un arbore bonsai pe margine ?
- E modelul nostru. - Adică să iasă în evidenţă ?
Da. Pe lateral. Îţi voi face un model.
- Ar fi grozav. - Hei, Jessica, haide !
Trebuie să mă ocup de tipul ăsta.
Bine. Înţeleg. Merci. Ne vedem curând.
- Cât de curând ? - Cât de curând ? Nu ştiu.
- Păi, ai treabă diseară ? - Nu.
Păi, atunci...
Ne vedem diseară. Dacă e în regulă cu tine.
- Pe la 7:00 ? - Sigur, la 7:00 e bine.
Eu locuiesc sus, deci mergi pe lateral, ok ?
Bine, grozav. Ne vedem pe lateral la... 7:00.
- Pa. - Pa pa.
Hei, ai găsit ?
Datorită ţie.
Datorită mie ? Eu n-am făcut nimic.
Arata grozav.
Ai găsit ceva ?
Da. De fapt, da.
Am o întâlnire.
Nu m-ai trimis acolo să mă uit la produse, nu ?
Da, ştiam eu.
Ai semnat ?
Nu ai semnat.
Dle Miyagi, înţeleg părerea ta de asta.
Dar trebuie să o înţelegi pe a mea.
Asta e cel mai mare lucru ce l-am făcut în viaţa mea.
Sunt mândru de acest titlu. De ce nu-l pot apăra ?
Daniel-san, nu căuta răspunsul Miyagi.
Aşa cum un bonsai e înăuntrul unui arbore...
răspunsul e înăuntrul tău.
Singurul lucru dinăuntrul meu acum e multă confuzie.
Am şansa să fiu campion din nou.
Trebuie doar să-mi pun semnătura aici.
Sau ceva pe măsură.
Ceva pe măsură ?
Apoi vezi confuzia cum dispare în fum.
Al 442-lea.
Perfect.
Ce faci aici ?
- Am uitat ceva. - Ce ?
Pentru magazin. Aduce noroc.
Păi, sper să aducă şi clienţi.
- Daniel-san arata bine. - Da. Merci pentru cămaşa.
Îmi place, omule.
- Ce faci ? - M-am gândit la ce ai spus.
Am decis să-ţi ascult sfatul.
Voi lăsa confuzia să mi se năruie în fum.
Nu intru în turneu.
Vreau ca aceste karate să însemne ceva.
Bună decizie, Daniel-san.
Aşa, scapi de vânătăi. Nu mai dai bani pe Band-Aids.
Pleacă de aici. Anul trecut n-au pus mâna pe mine.
Doar un cot şi câteva picioare.
Niciodată nu voi uita genunchiul în vintre.
A fost... Da, a fost interesant.
Ne vedem mai târziu, dle Miyagi.
Deci, eşti gata ?
Mai întâi trebuie să-ţi spun asta.
Am ceva...
După ce auzi asta, poate te răzgândeşti.
Ce ai, o dermatită ?
Un prieten.
Era în fotografia fără cap. Ne-am despărţit acum 2 luni.
- Adică Elizabeth Ann Rooney... - Da.
Amândoi am fost afectaţi de asta...
dar am vorbit la telefon...
şi, nu ştiu, vom mai încerca o dată când ajung acasă.
- Unde-i acasă ? - Columbus, Ohio.
Da. Mă duc înapoi după Ziua recunoştinţei.
N-am vrut să înţelegi ceva greşit.
Am fost cam impulsivă.
Ei, are şi asta o parte bună. Putem plăti fiecare pentru el.
Bun. Sună bine.
Doar că sunt aici de 2 luni...
cu absolut nimic de făcut...
şi nu mi-am făcut prieteni.
- Păi, eu sunt primul. - În regulă.
- Asta e sălbatic. - Ce ?
- Stai să afle de asta. - Cine ?
Dl Miyagi, partenerul meu. Vrei să îl cunoşti ?
- E peste drum. - Da. De ce nu ?
- E cel mai grozav tip. - Da ?
Tipul ăsta e amuzant şi deştept.
Dacă ai o problemă, el are răspunsul.
N-ai mai cunoscut pe nimeni ca el.
În plus, e cel mai bun prieten al meu.
- Atunci de ce-i spui "dle" ? - Păi... Hei, dl Miyagi.
Ea e Jessica Andrews din Columbus, Ohio şi de peste stradă.
El e dl Miyagi din Okinawa şi Reseda.
- Bună. - Ce faci ?
- Jessica face vasele pentru noi. - Da.
- Ah. Foarte bine. - Bun venit în cartier.
- Mulţumesc frumos. - Cum merge treaba ? Bine ?
Niciodată n-am ştiut că retragerea e muncă grea.
- Vrei să vezi magazinul înăuntru ? - Da, mi-ar plăcea.
Îţi arată el. Nu uita să încui, Daniel-san.
- Nu, nu uit. - Noapte bună. Mi-a părut bine.
Noapte bună. Şi mie mi-a părut bine.
- Pe mai târziu, dle Miyagi. - Pa pa.
- Vezi de ce îi spun dle ? - Da. E simpatic.
Da. E cel mai bun. Intră.
- Ce-i asta ? - Asta ? E a lui dl Miyagi.
A adus-o pentru a aduce noroc.
Deci, ce crezi ? Va fi grozav, nu ?
- Da, aşa e. - Mai trebuie lucrat, dar, ştii...
Unde l-ai cunoscut ?
Când m-am mutat aici l-am cunoscut. M-a învăţat karate şi...
- Karate ? - Da.
- Practici karate ? - Da.
Nu pare a fi genul de profesor de karate.
Nici nu prea se străduie să fie.
Jumătate din timp mă învăţa lucruri şi nici nu ştiu că sunt învăţat.
Ce vrei să spui ?
E ca vaza ce o făceai azi dimineaţă.
Ar face o lecţie de karate din aia.
- Nu. Haide. - Nu glumesc.
Arată-mi cum făceai aia.
Mai întâi mergi sus şi apoi jos.
Bine, acum fă tu. Sus, nu ?
- Vezi ? Aşa. - Bine.
Acum jos. Acum din nou.
Sus. Sunt un hoţ. Te prind şi tu...
- Acum prinde dosul mâinii. - Oh, da. Bine.
- Trage în jos şi ridica genunchiul. - Oh, Dumnezeule.
Mai e loc pentru cineva acolo jos ?
- Ce faci ? E deschis. - Uşa era.
- Pentru afaceri, amice. - N-am venit aici pentru afaceri.
Am venit să vorbesc cu tine.
Am auzit că nu intri în turneu anul acesta.
E adevărat, Daniel ?
Unde ai auzit ?
- Am spus, e adevărat ? - Da, e adevărat. Şi ce ?
- Vrem să te mai gândeşti. - De aceea aţi venit aici ?
Da, sigur. Uite... Vreau titlul tău.
- Intră în turneu şi luptă. - Poate nu m-ai auzit.
Îmi trebuie titlul tău.
Dacă nu intri, îmi afectează viitorul financiar, Daniel.
Şi nu permit asta. Ai înţeles ?
Nu am nimic de dovedit. N-am motiv să lupt...
Da, păi eu am. Am ceva bani de câştigat. Dă-mi aplicaţia.
Am spus uita de asta.
Semnează !
- Semnează tu, omule. - Haide ! Acum !
Haide, acum !
Lasă-l pe LaRusso să se gândească la asta, în regulă ?
Haide, Mike.
Da, gândeşte-te.
Şi poţi... visa cu mine.
- Jigodie. - Jigodie ?
Jigodie... e drăguţ. Ce, mama ta te-a învăţat asta ?
Haide, Mike.
Scuză-l.
De obicei e moale. Nu ştiu. Mai târziu.
Îi cunoşti ?
Nu. Şi vreau să rămână aşa.
Scuze.
Dle Miyagi ?
Mă numesc Terry Silver.
Maestrul meu e Kim San Jang din Coreea de Sud.
Maestrul meu transmite respectul său.
John Kreese de la Cobra Kai dojo a fost cel mai bun student de la noi.
A ajuns vorba pana în Coreea doar acum 2 luni...
de ceea ce s-a întâmplat anul trecut în turneu.
Maestrul meu trimite scuzele sale pentru acţiunile lui John Kreese.
Scuzele se acceptă.
Am fost trimis aici să-l ajut pe John să-şi recâştige echilibrul.
Sper să ai succes.
Din păcate, am ajuns prea târziu.
L-am îngropat pe John săptămâna trecută.
E mort ? Ce s-a întâmplat ?
Doctorul spune că a avut stop cardiac, dar îl cunoşteam cel mai bine pe John.
Karatele erau viaţa lui.
Şi-a pierdut elevii, asta i-a frânt inima.
John a fost un erou. N-a fost mereu cum ai văzut.
Mi-a salvat viaţa în Vietnam.
Războiul afectează omul.
Trebuie să fii fost acolo să ştii ce vreau să spun.
Am fost.
Ştiu.
442 ?
Oh, mama.
Mai multe medalii de onoare au primit divizia 442...
decât tot Al Doilea Război Mondial la un loc.
Pariez că ai fost acolo.
Acela e elevul tău ?
- Campionul ? - Da.
Ne cerem scuze şi fata de tine.
John a jurat să vină să-şi ceară scuze personal.
Plănuise...
îmi pare rău că vă întrerup pregătirea.
Dle Silver...
regret să aud de moartea unui prieten.
Da şi eu.
Mulţumesc.
Păcat.
Păcat, Daniel-san.
Vino. Noi continuăm kata.
- Bună. - Bună.
- Ai mâncat ? - Nu încă.
Trebuia să iau cina cu mătuşa Pat.
Magazinul e al ei.
A trebuit să facă nişte lucruri...
şi am rămas eu cu macaroni şi brânza.
Macaroni şi brânza ? Hei, ştii ce îmi place !
Am crescut cu macaroni şi brânza.
Niciodată nu refuz macaroni şi brânza.
- Uite, ia loc. - Merci.
Mâncăm foarte mult de-astea.
Vreau să guşti asta, ok ? Şi fii sincer.
Păi, pe o scală de la 1 la 10, i-aş da...
11.
Să mâncăm. Sunt lihnit.
Sper că îţi place.
Nu sunt sigură dacă asta e exact ce voiai, dar...
- Hei, e grozav. - Da ?
Uită-te la arbore. E perfect.
- Oh, bine. - Stai să vadă dl Miyagi.
- Crezi că-i va plăcea ? - Dacă-i va plăcea ? La nebunie.
Uite. Am ceva pentru tine.
Pentru mine ? Ce ?
Ce-i asta ?
The Down ? Ce-i asta ?
E un club. Da, e grozav. E muzica live.
E pentru, ştii... seara dinainte să te întorci acasă.
M-am gândit că ar fi un cadou bun de plecare.
- Daniel, e aşa drăguţ. - Da, păi...
Haideţi, nu mai e amuzant. Aprindeţi luminile.
Hei, Danny, sper că ai veşti bune pentru prietenul meu Mike.
- Şi eu sper, Daniel. - Ţi-am spus, în regulă ?
Nu te pot ajuta. Uita de asta. Unde mergi ?
Adică nu ai semnat aplicaţia ?
Nu o semnez. Nu voi concura.
Te rog, ia-ţi prietenii şi pleacă de-aici.
Hei, Dennis. Nu a semnat.
Hei, haideţi ! Asta scapă de sub control.
Nu pricepi ? Nu o semnez.
- Sigur că o semnezi. - Nu, nu particip.
Îţi pierzi timpul, deci pleacă.
- Tu pleacă. - Puneţi mâna pe el !
Scoateţi-i ochii !
Haide, şmecherule. Să vedem ce ştii.
Bună lovitură. Nu e rău.
E mai bine. Dar nu destul de bine.
Haide, ridică-te !
De ce eşti aşa încăpăţânat ?
Nu fă asta.
Îmi pierd răbdarea, LaRusso. Semnează şi să terminăm.
Încetează !
- Te bat ! - Doar pleacă de-aici !
Păstrează asta pentru turneu.
- Prindeţi-l. - Haide, să plecăm de-aici.
Haide, bătrâne.
Urcă în maşină. Mike, să mergem !
Mă întorc, LaRusso. Pun eu mâna pe tine, auzi ?
Eşti terminat !
Nu poţi fii cu ochii pe el tot timpul, Buddha-head.
Deci, Daniel-san, e timpul s-a conduci acasă pe Jessica ?
Da. Jessica, eşti în regulă ?
Da. Vreau doar să mă întind.
Nu pot să cred că cânţi.
Oh, las-o baltă.
Te simţi norocos, Daniel-san.
Norocos ? Cum e posibil ?
Arborele bonsai pentru noroc e în magazin.
- E în siguranţa acasă. - Asta ne face tare norocoşi.
N-am simţit să am mai mult noroc în viaţa mea.
Daniel-san, putem reconstrui magazinul.
Nu putem reface stocul.
Da, dar...
Vindem câţiva arbori, reparam ecranul shoji, o luăm de la capăt.
Totul va fi bine.
Şi dacă se întorc ? Ce facem atunci ?
Dacă se întorc, ce facem ?
Spune-mi. Ce facem dacă se întorc ?
- Ştii, tu... - Cânta un cântec vesel.
Unde sunt arborii ? Unde i-ai pus ?
I-au furat !
Nu pot să cred ! I-au furat !
Nu înţeleg ? Nu voi semna chestia aia.
Ce vom face, dle Miyagi ? Cum vom...
- Unde mergi ? - După plasa de pescuit.
Ce ?
Câteodată nu te înţeleg.
Magazinul e distrus, am fost jefuiţi...
şi tu mergi la pescuit ?
Suntem faliţi şi tu mergi la pescuit.
Pleci aşa ? Nu te afectează asta ?
Uneori e mai bine să fii afectat, dar cu stomacul plin.
Oh, grozav. Alta povaţa minunată.
Asta mă linişteşte. Du-te la pescuit.
Eu voi face ceva legat de asta. Voi suna poliţia şi-i voi raporta.
Le arăt aplicaţia ca să îi poată aresta pe ticăloşi.
Suntem în anii '80. Trebuie să faci ceva, dle Miyagi.
Nu poţi fi atât de pasiv.
Trebuie să facă cineva ceva legat de ei.
Duc aplicaţia de înscriere la secţia de poliţia, nu ?
Dar când intru, toţi încep să râdă de mine.
În final, sergentul spune "Vom verifica".
Deci, vom vedea.
Totuşi, întreabă-l pe dl Miyagi înainte să mergi după arbore.
Nu ai crede că l-ar ascunde în mijlocul pustietăţii...
dacă ar vrea ca oamenii să sape după asta.
Nu am de ales.
Dacă dl Miyagi nu vinde acest arbore, îşi va pierde afacerea.
E falit. Asigurarea Socială abia acoperă costurile bărcii.
Acest arbore e ca şi nişte bani la bancă.
Grozav. Acum jefuim o bancă !
Deci, cât crezi că valorează chestia asta ?
Am verificat. Am găsit nişte arbori originali bonsai cu 10 000$.
- Serios ? - De aia e aşa important pentru mine.
Acest arbore îl poate rezolva pe dl Miyagi pe viaţă.
Măcar atât pot face pentru el.
E drum lung.
Ştii ce cred ?
- Ce ? - Cred că...
atunci când vine valul, oceanul umple golul de acolo.
Da. Dl Miyagi ştie să le aleagă.
Da, nu zău.
Cum ar trebui să găsim noi arborele dlui Miyagi ?
El mi-a spus că l-a pus la jumătate din distanţa celei mai abrupte stânci...
unde a prins primele raze de soare.
Baftă. Nu-l vom găsi veci.
Stai ! Asta trebuie să fie ! L-am găsit !
- Sigur ? - Da !
E frumos ! E ca şi cel de la gi.
- Lasă-mă să văd. - Stai.
Vezi unde bate soarele...
Da ! Acolo e ! Ca şi cel de pe vas.
- Dar cum vom ajunge acolo ? - Lasă pe mine. Îţi arăt eu.
Haide, trebuie să luăm frânghiile.
Sigur înţelegi totul ?
Da. Bag asta pe aici...
ţin asta aici şi mă rog la Dumnezeu.
Bine !
- Acum, sigur vrei să o faci ? - Dacă vreau ?
- Trebuie să o fac. - Da. Va fi bine.
Nu uita, frânghia e prietenul tău şi totul va fi bine.
Prieten ? Frânghia asta e mai mult decât atât.
Ador frânghia asta. Cu ea e totul stabil.
Da, frânghia ? Doar tu şi eu, frânghie.
Oh, da. Stai ! Bine.
Lasă-te, ok ? Aşa. Nu-ţi fă griji.
Lasă-te pe spate. Asta e.
Asta e aproape distractiv.
Vin. Bine ? Continuă.
Nu e aşa greu.
- Eşti profesor bun. - Merci.
Daniel, atenţie ! Eşti bine ? Vin !
- Daniel, eşti bine ? - Sunt ok.
Stai. Nu te mişca. Vin.
Ţine-te bine. Te-am prins.
Pune amândouă mâinile pe frânghie.
Împinge cu picioarele în stânci.
Asta e. Împinge.
Împinge. Gata. Te-am prins.
Bine, ghidează frânghia cu mâinile.
Până la piedica. Aici. În regulă.
Eşti bine ? Îmi pare nespus de rău de stâncă.
Sunt bine. Nu-ţi fă griji de asta.
E mai abruptă decât pare de acolo de sus, nu ?
Ai mai făcut aşa ceva înainte, nu ?
Da, dar nu de atât de sus.
- Oh, grozav ! - Poate ar trebui să ne întoarcem.
Nu, trebuie să continui. Trebuie. N-am de ales.
Bine, dar ai grijă. Vezi unde pui piciorul.
În regulă. M-ai speriat.
Eu te-am speriat ? Poţi muri făcând asta.
Gândeşte pozitiv.
- Cum ne vom întoarce sus ? - Nu-ţi fă griji de asta.
Bine. Am destule lucruri pentru care să-mi fac griji.
- Ce ? - Unde-i arborele ?
- E între frânghii. Vezi ? - Oh, da.
- Da, da. - Haide.
- E frumos ! - Da ?
Dl Miyagi probabil era ca Spider-Man de a coborât aici.
Da, nu zău.
Ştii că ţi-am spus să o strângi. Să pui frânghia în jurul fundului tău.
Şi să o legi în jurul piciorului. Ai făcut asta ?
- Da. - Aşa. Gata.
Acum poţi folosi ambele mâini.
Deci chiar l-a plantat aici ?
Acest arbore ? L-a adus tocmai din Okinawa.
Dacă îţi spune să-l aduci înapoi ? Serios. Dacă îţi spune ?
Nu-mi va spune. Crede-mă, îl cunosc.
Acel magazin de bonsai e un vis devenit realitate. Nu-mi va spune.
Nu cred că ar trebui să facem asta.
I-am văzut faţa când şi-a pierdut slujba.
Crede-mă, ştiu ce fac aici.
Dar arborele ? Nu va muri ?
Va fi bine. Important e să împachetăm bine rădăcinile.
Dl Miyagi m-a învăţat totul despre aceşti arbori.
- Vrei să iau asta ? - Gata.
Îmi trebuie o pungă pentru rădăcini.
- Haide ! Apucă frânghia ! - Ajută-mă !
Apucă frânghia ! Eşti bine ?
- Gata ! - Arborele e în apă !
Trebuie să-l iau !
Trebuie să merg ! E luat de apă !
Mişcă ! Repede !
La o parte ! Trebuie să-l iau !
Rădăcinile ! Repede !
Ia repede bidonul ! Trebuie să spălăm rădăcinile. Apa sărată le distruge.
- Va fi ok ? - Nu ştiu. Va ştii dl Miyagi.
- Să ne mişcăm ! - Am luat bidonul. Gata.
Hai să plecăm de-aici. Vine fluxul !
Spală cu grijă rădăcinile. În regulă, lasă-mă pe mine.
- E ud. Cum aşa ? - Bine. Pune-l acolo.
Micuţule, te voi duce acasă repede. Bine.
Îmi pare rău. Trebuie să tai mai bine.
Nu e vina ta. A fost ideea mea...
Frânghiile !
LaRusso ! Ce faci ?
Capul sus, Danny Boy ! Uite ceva ce ai uitat.
Cum au ajuns aici ?
Asta nu mai e o glumă !
- Ştiu ! - Lăsaţi frânghiile !
Mai întâi semnează aplicaţia.
Du-te dracului !
E invers, amice. Tu eşti dat dracului acolo.
Cred că vine fluxul în vreo 12 minute.
Sper că aţi adus vesta de salvare.
Cum plecăm de-aici fără frânghie ?
Fără frânghie, suntem morţi.
Sunteţi morţi. El e mort ! Eşti mort, omule !
Eşti mort ! Vrei să semnez ? Bine ! Semnez.
Vom urca în ring şi vom vedea cine râde atunci !
Vom vedea cine râde atunci ! Vei fi mort !
Îl urăsc ! Uite, am semnat !
Am semnat ! Dacă o vrei, lucrezi pentru ea. Ne trageţi sus.
În regulă. Le trimitem jos !
Dă-le drumul.
Nu învăţ niciodată !
Trebuia să semnez de la început !
Semnam şi terminăm cu asta.
Nu puteai ştii că se va întâmpla aşa.
Cu tipul ăsta, trebuia să ştiu !
Trebuia să semez şi terminăm cu asta.
N-am fi ajuns aici. Arborele ar fi fost în siguranţă.
Sunt un măgar ! Scoate-ne de aici !
Haide, trage !
În regulă, te-am prins.
- Haide. - Eşti greu, Daniel.
Nu te opri ! Trage.
- Ce faci ? Trage-ne sus ! - Trage-ne !
- Ia aplicaţia. - O iei când ajung sus.
Oh, da ?
Eşti bine ? În regulă ! Uite.
- Ia-o. - Uite, ţine-o.
Fii atent.
E-n regulă.
Nici măcar să nu te gândeşti să dai înapoi, căci când mă enervez...
toate astea vor părea amintiri fericite comparativ cu ce-ţi voi face.
Şi ce-i vom face toţi ei.
Acum vorbeşti !
Hei, haide !
- Ce, Tarzan ? - Trage-ne sus !
- Ce îmi vei da ? - Ţi-am dat deja aplicaţia !
Miza a urcat. Dă-mi arborele.
- Daniel, nu ! - Taci !
În regulă, în regulă !
Numai nu ne da drumul.
Te rog ai grijă de el.
Te rog ai grijă !
- Ce vei face cu el ? - Îl voi planta, acolo !
Nu. Te rog !
În regulă ! Destul ! Îl vrei ?
Da, nu îl aruncă. Ai grijă de el, te rog.
Hei, Daniel, pune-ţi o dorinţă.
Daniel-san.
Portbagajul e deschis, vezi ?
Eu doar... pun rădăcinile în muşchi de turbă.
Dar are apa sărată pe ele şi le-am spălat.
Îl vei putea salva ? N-am vrut să se întâmple asta. Îmi pare rău.
M-am gândit că poate îl putem vinde să salvăm magazinul.
N-am vrut să fie vina mea ca visul tău n-a devenit realitate.
Oricine îl cumpăra are grijă de el, poate mai bine decât asta.
Bandă. Cea lată.
Ce prostie ! Cum poate avea grijă mai bine decât cum a rămas ?
- N-am vrut să fie aşa. - Stai, stai.
Îmi pare rău. Te rog iartă-mă.
Miyagi te iartă.
Da ? Sunt un idiot. Va fi ok ?
Depinde. Dacă rădăcina e puternică, arborele supravieţuieşte.
Unde vrei arborii bonsai ?
Acolo pe raft ok. Mulţumesc.
- Arbori ? - Muşchi de turbă.
Arbori ? Ce faci, îi cumperi ?
Cu ce ?
Vândut maşina.
Ai vândut maşina ?
De ce nu mi-ai spus că asta vei face ?
Când m-am trezit dimineaţa, erai plecat.
Fir-ar ! De ce sunt aşa prost ?
Nici o grijă, Daniel-san. Totul s-a rezolvat.
Totul e ok acum.
Dle Miyagi, am semnat să lupt în turneu.
- De ce ? - De ce ? Nu ştiu de ce !
Pentru că nu sunt tu. Pentru că n-am mereu răspunsurile corecte.
Ei au tras frânghiile şi a trebuit să iau o decizie pe loc.
Deci am semnat şi a fost rău. Ce altceva era să fac ?
Înţeles.
Da ?
Trebuie să fiu sincer.
N-am nici o şansă cu tipul ăsta decât dacă mă antrenezi.
Înţeles.
Atunci mă antrenezi, nu ?
Daniel-san, Miyagi mereu te antrenează.
Dar pentru turneu, nu.
Nu poţi ? Ce vrei să spui ?
Dle Miyagi, de ce nu ?
Ştiu care a fost cel mai rău lucru.
Când el mi-a spus că nu mă antrenează pentru turneu.
- Atunci am ştiut că sunt mort. - Ce nasol.
Super. Stai să iau nişte apă. Mor de sete.
- Nu poţi înghiţi. - Nu o voi face.
Nu te poţi opri aşa. Trebuie să-ţi măreşti rezistenţa.
De ce, ca prostănacul să scoată şi untul din mine ?
Trebuie să ai mai multă încredere.
Nu uita, tu eşti campionul !
Aş vrea să uit de asta.
- Da. Jessica, asta e... - Bună.
- Scuze. Cum te cheamă ? - Terry Silver.
- Ea e Jessica Andrews. - Bună. Te pregăteşti pentru Olimpiadă ?
Nu, doar pentru turneu.
- Cel ce l-ai câştigat anul trecut ? - The All-Valley.
Bravo ţie. Un campion trebuie să-şi apere titlul.
John Kreese mi-a spus că ai un suflet mare.
- Ştii să dai circulară în faţă ? - Nu chiar...
Învaţă. Majoritatea celor ce participa sunt păcăliţi de lovitura asta.
Îi prinzi de fiecare dată. Roagă-l pe dl Miyagi să-ţi arate.
Păi, mă pregătesc singur.
Păcat.
Am o carte despre aceste tehnici. Ţi-o voi aduce odată, ok ?
În regulă. Îmi pare bine de cunoştinţă, Jessica.
- Ai grijă de campionul nostru. - Voi avea.
- Frumoasă maşină. - Pa pa.
A fost o ofertă bună de carte, nu ?
Haide. Eşti gata ? Hai !
Da ! Haide ! Iar mergi prea încet. Hai !
- Trebuie nişte muşchi. - Oh, mama.
- Pleacă de-aici ! Am semnat ! - De ce ai chemat poliţia ?
- De ce ai furat arbori ? - Nu ai nici o dovadă.
Cine a lăsat aplicaţia ? Zâna măseluţă ?
E fundul tău, omule.
Nu ai nimic serios. Karatele tale sunt o glumă.
- Lasă-l, jigodie ! - Eşti mama lui ?
Poate.
Ridică-te. Ridică-te !
Vezi asta ?
Ia mâna de pe mine !
Dacă te mai văd, chiar şi pe aceeaşi stradă cu el...
nu voi mai avea milă de sănătatea ta.
- Înţelegi ? - Da !
În regulă. Pleacă naibii de aici !
Cine e tipul ăla ?
E lunaticul ce vrea titlul meu.
Speram că o să-l omori.
Nu despre asta e vorba în karate. Karate e pentru apărare.
Da, ştiu. Ai dreptate. Poftim cartea.
- Ţi-am adus-o. - Da, bine. Merci.
Sunt aşa de multe lucruri ce le poţi învăţa dintr-o carte.
Mie-mi spui.
Ridică-te.
Să-ţi arăt doua mişcări. Să ai grijă de jigodii ca asta.
Să dovedeşti că eşti puternic.
Piciorul în spate puţin mai mult. Bine, acum loveşte-mă.
Adică aşa ?
Nu sunt de sticlă. Da ca lumea.
E mai bine. Acum, puţin mai sus şi la sfârşit, răsuceşte soldul.
Ţine mâna sus.
Eşti bine ? Îmi pare rău.
E în regulă. A fost o mişcare puternică.
Toţi au nevoie de un profesor.
Deschid iar Cobra Kai Dojo. E timpul să punem lucrurile la punct.
Oricând vrei să te antrenezi, eu voi fi acolo.
Fără obligaţii.
Merci. Apreciez asta, dar...
Merci că m-ai ajutat.
E plăcerea mea.
- Ne mai vedem. - Da.
Merci din nou.
Hei, dle Miyagi. Vreau să-ţi cer o favoare.
Daniel-san, uite.
Jessica a făcut. Frumos. Îţi place ?
- N-am dormit toată noaptea. - Da, am văzut una ieri seară.
Sunt grozave. Vreau să-ţi cer o favoare.
Vreau doar să te întreb. Ştii să loveşti cu piciorul ?
- Desigur. - Îmi arăţi cum ?
Nu îţi cer să mă antrenezi. Doar chestia asta.
Aş aprecia enorm. Trebuie doar să-mi oferi asta. Atât.
Te rog, te rog. Trebuie să o faci.
- Fii de treabă. - Aşteaptă aici. Vin imediat.
- Unde mergi ? - Aşteaptă aici.
Asta e grozav. Dl Miyagi mă va învăţa.
Am aflat că cei ce lupta în aceste turnee...
pot fi păcăliţi cu lovituri de picior frontale.
Dacă reuşesc aşa ceva...
Daniel-san, ţii aşa.
- Primul pas... - Nu e o glumă !
Nu vrei să-mi arăţi, nu îmi arăţi !
Dar să nu râzi de mine, în regulă ?
Îmi pare rău că te-am întrebat.
Nu-ţi fă griji, nu se va repeta.
Bună. A fost grozav.
Ce faci ? Aşa scot rugina.
- M-am gândit la ofertă şi... - Şi ?
Dacă nu e prea mult deranj, aş vrea să te iau.
Doar pe termen scurt.
Glumeşti ? Ar fi o onoare.
Ce părere are dl Miyagi de asta ?
Dl Miyagi, el...
Nu trebuie să ştie de asta dacă...
- Dar ştie că concurezi ? - Da.
Ştie asta. Dar nu e de acord.
Păi, toată lumea are dreptul la o opinie.
Eu nu voi spune nimic.
Merci.
Când vrei să începi ?
Depinde de tine. Când e posibil.
Am un gi în dulap. Cred că îţi va fi bun.
- Ce zici să mergem acum ? - Acum ?
Încă unul.
Bine. Trage-ţi sufletul. Haide aici.
Eşti mai bun decât am crezut. Eşti gata să avansezi, dle LaRusso.
Eşti gata să avansezi.
3 lucruri fac un campion.
Cei 3 D : Dorinţa, devotament şi disciplină.
Primele două nu ţi le pot da eu. Ultima pot...
dar trebuie să fii dispus să primeşti.
Eşti, dle LaRusso ?
Sigur.
Răspunsul pe care îl cauţi este "Da, domnule".
- Da, domnule. Îmi pare rău. - E în regulă. Stai drept.
De-a lungul anilor, am dezvoltat un sistem de pregătire intensiv pe termen scurt...
pentru situaţii ca şi asta.
E format din 2 părţi şi are 3 reguli.
- Eu îi spun "Quick Silver". - E bine.
Îţi place ?
Regula numărul 1: Un om ce nu poate sta drept, nu poate lupta.
Repetă.
Cu convingere, dle LaRusso !
Bine.
În regulă. Imaginează-ţi aceste picioare.
Loveşte-le.
Ce, vrei...
E prea jos.
Mai sus, aş lovi genunchiul, nu ?
Ai venit aici să predai sau să înveţi ?
Aici nu măturăm podele. Mai tare.
Haide, lucrează soldul. Acolo e puterea.
Bine.
Asta e. Mai tare.
Mai tare !
Asta nu e acceptabil kiai în acest dojo, dle LaRusso.
Nu e puţin extrem, domnule ? Haide.
Situaţii extreme cer măsuri extreme.
Întoarce-te maine. Vom reluă.
Te-ai descurcat bine pentru prima zi.
Merci.
Apreciez ajutorul tău.
- Merci din nou. - Cu plăcere.
Cine e ?
Miyagi.
Hei, dle Miyagi. De ce nu intri ?
Făceam nişte exerciţii.
Nu e uşor când te antrenezi singur.
Daniel-san, ce s-a întâmplat cu piciorul ?
Ce picior ?
Ia te uita !
Nu ştiu. Poate m-am lovit în somn.
Nu-mi amintesc. Doar...
Ce-i aia ?
Tine înmuiat piciorul. Va fi mai bine mâine.
De ce, ai un picior nou pentru mine acolo ?
Nu, altceva. Pudra pentru picioare.
Miroase ca pudra veche. Ce se afla acolo ?
Mai bine nu ştii. Dă-mi piciorul.
E fierbinte.
Bine.
Poate mâine îţi aminteşti ce s-a întâmplat cu piciorul.
- Apoi îi spui lui Miyagi. - Mâine ?
Nu, dle Miyagi. Am multe lucruri de făcut maine. Mâine sunt ocupat.
Mâine nu este...
Mâine nu e o zi bună.
De dimineaţa, trebuie... Şi după-masa...
Trebuie să mă întâlnesc cu un amic pe care nu l-am văzut de...
când ne-am întors din Okinawa.
Ce fac eu ?
Sper să se termine curând confuzia, Daniel-san.
Miyagi are sufletul gol fără tine.
Vânătaia de pe picior a dispărut.
E bine. Te vindeci repede.
Să mergem.
Frumoasă mişcare. Dl Miyagi te-a învăţat ?
- Nu. - Mă gândeam eu.
Care a fost ultimul lucru învăţat de la dl Miyagi ?
- Am făcut kata. - Kata ?
Kata e bună pentru a transpira. Dar nu vei câştiga aşa turneul.
Vino aici. Ţine asta.
Regula numărul 2 a metodei Quick Silver :
Un om care nu respira, nu poate lupta.
Imaginează-ţi că ăsta e oponentul.
Astea sunt coastele sale. În spatele lor, plămânii.
- Ai înţeles ? - Da.
Bine. Încearcă tu.
- Stai puţin. S-o facem aici. - Unde ?
Aici. Coastele lui. Haide.
De ce trebuie să fac asta cu chestia asta ?
Pentru că face parte din antrenament.
Pentru că te învăţ tehnici pe care nu le cunoşti.
Tehnici necesare ca să poţi câştiga turneul.
Crezi că te poţi baza pe prostia cu cocorul ?
M-am descurcat bine ultima dată.
Hei, trezeşte-te şi miroase cafeaua, dle LaRusso !
Ultima dată nu te luptai cu asta !
Nu pricepi, nu ?
Dacă vrei să fii înfrânt din cauza a puţină durere, n-ai decât.
Nu pot lua parte la asta. Transform pămpălăi în câştigatori, nu invers.
Christoase ! Îmi irosesc timpul.
- Da ? - Miyagi.
La naiba ! Te poţi întoarce mai târziu ?
- De ce îţi faci asta ? - Ce anume ?
Ce faci.
Pentru ca, dle Miyagi...
situaţiile extreme cer măsuri extreme, ok ?
Daniel-san, parcă nu ai vorbi tu.
Păi, eu vorbesc. În regulă ?
Îmi pare rău dacă nu-ţi place, dar am probleme.
Şi dacă nu faci parte din soluţie, lasă-mă în pace !
Ai înţeles ?
De ce îţi pierzi timpul cu kata ?
Nu ţi-am spus că e inutilă în turneu ?
- Da, domnule ! - Da, dle, ai dreptate. Îmi pare rău.
În regulă. Vino aici.
Să învăţăm ceva ce poate face daune !
Regula numărul 3: Un om ce nu vede, nu poate lupta.
Dacă îl loveşti direct în nas, va fi orbit de lacrimile sale.
Se va îneca cu propriul sânge. Iată cum e.
Aştepţi până omul ataca şi când e destul de aproape...
Dar ar fi contact la fată. Aş fi descalificat.
A fugit în pumnul tău. Nu e vina ta, nu ?
Nu va putea continua. Adică tu câştigi !
- Îţi place, dle LaRusso ? - Da.
Bine. Încearcă.
Să încercăm aici pe prietenul tău.
Pumn întors !
Vizualizează. Asta nu mai e o grămadă de beţe !
Asta e o maşină de luptă care respira...
şi vrea să-ţi rupă capul de pe umeri !
E sânge. Şi ce ?
Fă-l să creadă că-i al lui. Tipul ăsta vrea să te rupă...
să te umilească, să te bage în pământ !
- Ce vei face în privinţa asta ? - Îl dobor !
Atunci fă-o !
- Da ! Ai făcut-o ! - Am făcut-o !
L-ai doborât !
- Eşti gata ! - Sunt gata !
Oh, mama ! Da !
- Ce profesor nou ? - Cel care m-a antrenat.
L-ai cunoscut. Ştii când am făcut jogging şi el a venit cu maşina ?
Da, ştiu despre cine vorbeşti.
M-a învăţat să fac lucruri ce nu credeam că le voi face.
- Asta ai spus de dl Miyagi. - Dar el e diferit.
- Cum e "diferit" ? - Îţi arăt eu odată.
Să fie rock and roll !
Care-i problema ta ? De ce te uiţi la ceilalţi aşa ?
Eu nu sunt aşa. Am curaj. Dar tu ?
Tu şi amicii tăi din pădure ! La o parte, albule !
Dacă nu beau ceva, mor.
- Da. Aş bea şi un cal. - Hei, Danny. Bună.
- Dle Silver, ce faci aici ? - Mi-ai spus că vei fi aici, nu ?
- Stai, domniţa sexy. - Cine e prietenă ?
- Te-am urmărit, eşti tare. - Ea e cu mine.
- Cine spune asta ? - Eu.
Hei, eu o duc acasă.
Ce faci ? Ce s-a întâmplat cu tine ?
Eşti nebun ?
Danny, haide. Să plecăm de-aici.
- Ce s-a întâmplat ? - Mi-a spart nasul.
- Sigur. - Unde-i tipul ăla cu banii mei ?
La o parte !
Haide !
Mama, a fost frumos ! Nici nu te-ai gândit.
Ceva ţi-a stat în cale, bang ! S-a dus în jos.
- Trebuie să mă întorc. - Ce ?
- Să văd cum e tipul ăla. - Danny, vino aici.
Tehnică şi instinct ucigaş. Ai totul acum.
- Trebuie să plec de-aici. - Unde mergi ? Care-i problema ?
Ai făcut ce trebuia. N-ai avut de ales.
Cine e ?
Eu, Daniel.
- Ce vrei ? - Putem vorbi ?
- Sunt ocupat. - Doar un minut. Te rog.
Uite, eu...
Voiam să-mi cer scuze pentru ce am făcut aseară. Nu trebuia să se întâmple aşa.
Poate ar trebui să spui asta celui căruia i-ai spart nasul.
Da, voi vorbi. N-am vrut să pleci, crezând că am fost eu.
N-ai fost tu ? Atunci cine a fost ? Conan Barbarul ?
Am încercat să fiu cine nu sunt şi nu merge.
Simt că pierd controlul la tot.
Singurul lucru la care ţi-ai pierdut controlul e temperamentul.
Şi prietenia şi încrederea dlui Miyagi. Am pierdut tot.
Nu ştiu ce-i de făcut. Am stricat tot cu dl Miyagi.
Ştiu că a renunţat la mine şi nu dau vina pe el.
Doar că nu ştiu ce să fac.
Haide.
Nimeni n-a renunţat la tine.
Şi fiindcă m-am supărat nu înseamnă că nu mai suntem prieteni.
Şi dl Miyagi te iubeşte. Crede în tine. Mi-a spus mie.
Să vedem cât va mai crede în mine după ce aude ce am făcut astă seară.
Cred că ar trebui să audă de la tine mai întâi.
E prea târziu. Am dat-o-n bară. E degeaba.
Va fi degeaba dacă nu faci ceva legat de asta acum.
Da, ştiu. Ai dreptate. E uşor să spui.
Doar că nu ştiu dacă pot da faţă cu el.
Va fi bine.
Trebuie doar să o faci.
Păi, nu ştiu dacă pot.
Nu ştiu dacă pot.
Ascultă.
Îmi vei lipsi.
Trimite-mi o felicitare de Crăciun, ok ?
S-a făcut. Pa.
Pa.
Merci.
Oricând.
Nu. 20 de minute i-am tot spus asistentei că nu ştiu numele lui !
Eu sunt cel care i-a spart nasul. Trebuie să vorbesc cu el.
Să îi spun că îmi pare rău. Vreau să plătesc pentru daune.
Te rog, lasă-mă să vorbesc cu el.
Nu, nu pot aştepta până mâine. Trebuie să vorbesc acum, la naiba !
În regulă, îmi pare rău. Nu vreau să fiu nepoliticos.
Alo ? Alo, dră ?
La naiba !
Dle Miyagi, priveşte. Priveşte sveterul meu.
Am sângele amărâtului pe mine.
Tot ce m-ai învăţat şi eu am făcut opusul. Totul.
Nu se putea să fiu mai rău. Am făcut totul rău.
Mă simt ca arborele tău. Ştii, cel distrus ?
Exact aşa. Simt că mă pierd.
Vino. Miyagi îţi arată ceva.
Simt ca lumea se năruie asupra mea.
Şi e vina mea. Eu mi-am făcut asta.
Totul se poate vindeca, Daniel-san. E doar nevoie de timp.
De răbdare.
Îmi pare rău, dle Miyagi. Când am început...
nu am vrut să se termine aşa cum s-a terminat.
Uneori când porneşti la drum, e bine să ştii unde duce drumul.
Altfel, mai bine rămâi acasă.
Hei, ia uite.
Uită-te la asta. Va supravieţui ?
Da, fiindcă are rădăcina puternică.
Ca şi tine, Daniel-san.
Înăuntru ai rădăcina puternică.
Nu e nevoie de nimic decât ce e înăuntru ca să creşti.
Înţelegi ?
Da, am înţeles.
Ai dreptate. Ai dreptate ! Trebuie să plec.
Mă întorc imediat. Nu durează mult.
Unde mergi ?
Ştii tipul ăla, Terry Silver ? M-a ajutat să mă antrenez.
E bine intenţionat, dar vreau doar să-i spun că s-a terminat.
Nu poate aştepta până mâine ?
Mă voi simţi mai bine dacă îi spun acum.
Vrei ca Miyagi să vină să te ajute ?
Nu, dle Miyagi. Eu m-am legat la cap, eu mă dezleg.
Mă întorc imediat.
Hei ?
Dl Silver ?
Hei ?
Dl Silver !
- Bună. - Aici erai.
- Unde ai fost ? - A trebuit să mă gândesc la ceva.
- Şi... - Şi ?
Şi am decis să nu-mi apar titlul.
Apreciez sincer tot ce ai făcut pentru mine. Ai fost grozav.
Doar ca atunci când l-am lovit pe tipul ăla, nu e firea mea.
Am vrut să vin aici şi să-ţi spun personal...
căci mi-am dat seama după tot, că-ţi datorez măcar atât.
Îmi datorezi mai mult decât atât, Danny băiete.
Îmi pare rău. Credeam că lecţiile sunt gratis, dar...
Nimic nu e gratis.
Vei apăra titlul. Vei urca în ring.
Dle Silver, nu mă poţi obliga să fac ceva ce nu vreau.
Danny, Danny, Danny ! De când m-ai cunoscut...
te-am făcut să faci lucruri ce nu voiai să le faci.
- Ce tot spui acolo ? - Ce tot spun ?
Da. Ce ?
Să îi arătăm ce tot spun.
Eu sunt ceea ce vorbeşte el, fraiere.
Avem o agendă aici. E foarte simplu.
- Sunteţi nebuni ! - Ori lupţi un meci într-o zi...
ori lupţi zilnic pentru restul vieţii tale.
- Ce va fi ? - Nu voi fi acolo.
Uita de asta.
Să-i arătăm dlui Kreese cum îşi va recupera afacerea.
Nu mă puteţi obliga să lupt.
Nici nu trebuie. Stai aşa şi lasă-l să te bată.
- Fă cocorul, Danny Boy ! - Îţi faci asta singur.
- Vrei să vezi mai mult ? - Vreau să văd mai mult.
Adu-l înapoi. I-ai văzut fata ?
Vezi urma ? Cred că a făcut pe el.
Păi, uite cine e aici. Marele erou de război.
Ce aştepţi ?
E timpul petrecerii.
Suntem vechi prieteni.
Haide, micuţule.
Să vedem cât de bun eşti cu adevărat.
Crezi că ăsta e sfârşitul ?
Voi deschide Cobra Kai Dojos în toată zona asta !
La naiba ! Poate voi preda gratis !
De acum, când lumea spune "karate", se vor referi la Cobra Kai karate.
Karatele lui John Kreese !
- Tu nici nu vei fi o amintire ! - Ba da, va fi. Iar tu nu.
Acum mă antrenezi ?
Acum Miyagi te antrenează.
Hai. Pierzi timpul aici.
Uite. Plantăm arbore aici.
- Iei arborele. - Totul e pregătit.
- Cu grijă. - Gata.
Te bucuri să fii acasă, amice ? Da, sunt convins.
Să scoatem punga asta de plastic de pe tine.
Te punem acolo unde îţi e locul.
Poftim.
Un loc drăguţ şi confortabil. E bine ?
E un loc bun, Daniel-san.
Da. Am ce îţi trebuie. O băutură răcoritoare.
Laşi rădăcinile să se îmbibe bine, nu ?
Daniel-san, acest bonsai are rădăcina puternică.
La fel şi tu.
Acest arbore acum alege cum să crească.
Deci şi tu trebuie să alegi la fel.
Miyagi crede în tine.
Înţeles ?
Haide, Daniel-san.
Ne mai vedem, amice.
Punct, Barnes !
Scorul e 2-0.
Gata ? Start.
- Tu l-ai învăţat asta ? - Nu, e de la el.
Avertisment pentru lovitura în vintre. Încă una şi pierzi un punct.
Lupta. Gata ? Start.
-3 puncte Barnes. - Danny Boy va fi ucis.
Faţa la mine. Salutaţi. Da-ţi mâna.
Tu urmezi, LaRusso. Eşti al meu.
Cât aşteptăm concurentul să-şi tragă sufletul...
- Ia-ţi tricoul cu Cobra Kai ! - Vreau să mulţumesc noului patron...
pentru donaţia casei permanente pentru turneele All-Valley.
Doamnelor şi domnilor, preşedintele Dyna-Tox Industries...
Dl Terry Silver !
Mulţumesc, John. Mulţumesc frumos.
Mereu mi-am trăit viaţa după regula "Dacă primeşti, oferi".
În ultimii 20 de ani, am primit de la karate.
Am disciplina...
sănătate...
încredere în mine...
linişte interioară.
Tot ce mă face ceea ce sunt azi.
Şi azi, e timpul să ofer înapoi.
Am plăcerea să anunţ parteneriatul meu cu cel mai mare...
om de karate pe care l-am cunoscut...
Sensei John Kreese.
Împreună...
împreună vom deschide un lanţ de Cobra Kai Dojos...
unde tinerii pot veni să înveţe aceleaşi valori învăţate de mine.
Sinceritate... compasiune...
şi fair play.
Mulţumesc că aţi venit. Bucuraţi-vă de finală.
Mulţumesc, dle Silver.
Şi mulţumesc din nou pentru generoasă contribuţie.
Nu uita planul. Întâi câştigi un punct, apoi pierzi un punct.
Menţii scorul 0-0. Îl pulverizezi timp de 3 minute.
Apoi în runda decisivă, iei punctul şi câştigăm.
Vreau să experimenteze durerea. Mai întâi suferă.
Apoi mai suferă puţin.
Reprezentând Cobra Kai, concurentul Mike Barnes !
Şi în acest colţ, cineva care nu mai are nevoie de prezentare...
campionul de anul trecut de la Miyagi Do Dojo,
Daniel LaRusso !
Acest meci...
Acest meci va avea limita de 3 minute.
Primul luptător care obţine 3 puncte...
va fi numit campion All-Valley pentru juniori !
- Pe poziţii. - Oboseste-l ! Lupta cu el !
Nu uitaţi, noua regulă de anul acesta spune...
că dacă nu este un câştigător la sfârşitul a 3 minute...
meciul pentru campion va avea o repriză de moarte subită.
Când se va termina, mama lui nu-l va recunoaşte.
Contact uşor la corp e permis şi e vorba de uşor, dle Barnes.
Nici un contact la fata nu e permis.
Orice încălcare a regulilor va rezulta în puncte de penalizare.
La linii.
Fata încoace. Salutaţi.
Întoarceţi-vă fata în faţă. Salutaţi.
Am spus să salutaţi.
Poziţii de luptă. Gata ? Start.
Despărţiţi-vă !
Afară din ring. Nici un punct. Start !
Punct, Barnes ! Scor, 1-0.
Uite acolo. E perfect ?
1 punct, Barnes, pentru pumn. Poziţii de luptă. Start !
Danny Boy, ce-ţi fac bijuteriile de familie ?
Jos de pe covoraş ! Acum !
Mai fă o dată asta, Barnes şi eşti descalificat.
Lovitura ilegală în vintre îl va costa pe Barnes punctul precedent.
Scorul e acum 0-0.
Lovitura în vintre. Punct de penalizare.
Scorul e 0-0.
Eşti mânjit, Barnes ! Te va dovedi fiindcă eşti mânjit !
Gata ? Start !
- Asta e, Mike ! - Barnes punctează.
- Pumn din întoarcere. - Hai, Daniel !
Haide, LaRusso.
Punct, Barnes. Scorul e 1-0. Gata ?
- Asta e, Mike ! - Start !
Stop ! Treceţi la linie.
Asta e, Barnes.
Încă o încălcare şi te descalific.
Acel pumn ilegal îl va costa un punct pe Barnes.
Scorul e din nou 0-0.
Eşti în regulă, LaRusso ?
Contact intenţional la fată. Punct de penalizare.
Perfect.
Scorul e 0-0. Poziţie de luptă. Gata ?
Start !
Acum începe adevărata durere, Danny Boy.
Treceţi la linie.
Avertisment pentru fuga din ring.
Haide, Barnes !
Poziţie de luptă. Gata ? Start !
Stop !
Treci la linie.
Se va ridica. E prea prost să nu o facă.
LaRusso, la linie.
Ridică-te, fandositule !
- Nici un punct pentru lovituri în spate. - Nici un punct.
Asta e frumos !
Poziţii de luptă. Gata ? Start !
Stop !
Care-i problema, dragă ? Ai probleme cu respiraţia ?
- Îmi place cum îl presează. - La linie.
Asta e mai distractiv decât mă aşteptam.
Nici o tehnică curată la acest schimb.
Nici un punct.
Scorul rămâne 0-0.
10 secunde rămase din meci.
- Poziţii de luptă. - Trebuie să schimbi asta !
Gata ? Start !
Stop !
Va fi un minut perioada de odihnă.
Apoi meciul va continua cu moartea subită.
Dle Miyagi, s-a terminat. Uita de asta.
Mă tem. Să plecăm de-aici. Vreau să merg acasă.
Nu se poate ! E ok să pierzi în fata oponentului.
Nu trebuie să uiţi de frică !
Mă tem de el, în regulă ? Ce vrei să fac ?
Să rămâi concentrat.
Cel mai bun karate e înăuntrul tău.
Acum e timpul să îi dai drumul !
- E sfârşitul perioadei de odihnă. - Treceţi la linie.
Haide, ridică-te ! La linie, LaRusso !
Eşti un netrebnic ! La fel şi mentorul tău ! Ridică-te !
Nu eşti un campion ! Ridică-te !
Eşti jalnic, LaRusso. Şi profesorul tău de karate e un rahat ! Auzi ?
E un rahat ! Tu eşti o glumă ! Karatele tale sunt o glumă.
Profesorul tău nu e bun de nimic ! E un nimic şi tu eşti un nimic !
Eşti al meu, LaRusso !
Unde-i micul profesor japonez acum ? E un prefăcut !
Nu te-a învăţat nimic !
Rahatul tău de karate !
Ridică-te !
Haide, Mike ! Asta e ceea ce am aşteptat !
Linie.
Poziţii de luptă. Gata.
Start !
Mike, fă-l praf !
- Aranjează-l. - Ia punctul !
Loveşte-l, Mike ! Are halucinaţii !
- Câştigător ! - Câştigătorul...
şi primul care câştigă 2 ani la rând !
Marele Campion, Daniel LaRusso !
Dle Miyagi ! Uită de asta !
Câştigătorul !
Am făcut-o !