BAZAT PE EVENIMENTE REALE DIN ISTORIA ORALĂ
A TRIBULUI INDIAN CHEMEHUEVI DIN CALIFORNIA.
ACEASTA E POVESTEA LUI WILLIE BOY, ALERGĂTORUL DIN DEŞERT.
ULTIMA VÂNĂTOARE DE OAMENI
Bună dimineaţa.
Sunt frumoase.
Unde mergem ?
În Arizona ?
În Nevada ?
Într-o cabană din deşert...
cu o privelişte frumoasă.
Destul de departe încât să nu putem fi prinşi.
E un semn.
Vorbeşti ca taică-tu.
Ce e ?
Carlota !
S-a terminat.
Nu m-ai ascultat.
Niciodată. Mă înţelegi ? Niciodată.
Niciodată nu vei avea permisiunea mea.
E sânge din sângele tău.
Vreau să spui cu gura ta.
Hai ! Dă din cap !
Spune !
Niciodată nu voi avea permisiunea ta.
M-ai înţeles ?
Nu vreau să te mai văd vreodată.
Te rog ! Am spus-o. Te rog ! Ajunge.
La ce te gândeai ?
La "dansul fantomei" ?
Să o iei din familia ei ?
Unele lucruri pur şi simplu nu sunt pentru viaţa asta, Willie Boy.
Fata mea, trebuie să plecăm.
În curând, totul va fi o amintire.
Caii trebuie să se odihnească în timpul perioadei fierbinţi a zilei,
nu la început de drum. Hai să mergem.
Hai.
Carlota.
Ne descurcăm cu arşiţa deşertului.
Astăzi suferim din cauza ta.
- A fugit cu vărul ei. - A cincea generaţie.
Şi tu începi ?
Ce s-a întâmplat cu tradiţia noastră, Maria ?
Cum ar fi să culegem fructe pentru vreun fermier alb ?
Tradiţia asta ?
Lucrurile se schimbă, William.
Noi ne schimbăm.
Uită-te în jur. Mai suntem 26 în acest sat acum.
- Tradiţia nu-i va găsi un soţ. - Ajunge, Maria.
Dacă o să elimini această familie mai devreme decât contam,
vei aştepta până când această familie va fi pregătită să îşi ia rămas bun.
Femeia de la Agenţia Indiană.
Stai aici.
Nu ai nevoie de o altă femeie care să-ţi spună ce să faci.
Am nevoie de linişte între noi.
Adu-ne linişte.
Bomboane, bomboane.
Are bomboane.
Gata, liniştiţi-vă.
Nu aşa mă întâmpinaţi.
- Nu aşa mă întâmpinaţi. - Am căzut.
- Poftim ? - Am căzut.
Îmi pare foarte rău. Ai căzut ?
Vrei nişte bomboane ca să te simţi mai bine ?
Cum spuneţi ?
- Te rugăm. - Şi ?
Mulţumim.
Pleci deja.
Recolta se strânge peste o lună.
Da, aşa e.
Înseamnă că am venit exact la timp.
Asta a fost a mamei mele.
Era înflăcărată şi pătimaşă aşa ca tine.
Aşa că am vrut să fie a ta.
Mulţumesc.
Mai repede. Trebuie să-l prindem.
Bunica spune că e un alergător de deşert.
Poate continua aşa zile întregi.
Nu o să-l ajungem niciodată din urmă.
Cum a ajuns acolo atât de repede ?
Drăcia dracului !
Ia-ţi mâinile de pe mine, filistin nenorocit !
Nu te mişca !
Du-l la închisoare să se liniştească.
Dă-i-le celeilalte.
Bună dimineaţa, Ticup.
Domnişoară True.
Am adus nişte donaţii rămase de la Agenţia Malki.
M-am gândit că poate tu şi nepotul tău aţi vrea nişte haine noi.
Willie Boy e înăuntru ?
Nu ne-am cunoscut, dar Carlota vorbeşte drăgăstos despre el.
Am înţeles că îşi petrece majoritatea timpului în deşert,
dar m-am gândit că poate i-ar plăcea câteva din aceste lucruri.
O să le las aici.
O zi bună.
Ne oprim mai devreme pentru ceremonia de diseară.
A murit cineva ?
Un bărbat din Riverside.
Nu cântă nimeni pentru el.
Hei.
Ce s-a întâmplat ?
Am făcut o greşeală.
Tocmai am făcut nişte tinctură.
Du-te şi vorbeşte cu mama ta.
Vreau să vă mulţumesc.
Vă mulţumesc tuturor că aţi venit astăzi aici.
Ştiţi, Creatorul nostru...
... ne-a dat... Cântecele Sării,
ca să ne călăuzească spiritele spre Coiotul
care a făcut scara spre Calea Lactee.
Creatorul ne-a mai dat aceste cântece ca să ne uşureze suferinţa.
Dar în ziua în care ni le-a oferit
ne-a avertizat că trebuie mai întâi să ne frângă inimile.
Pentru că aşa învăţăm aceste cântece.
Şi în suferinţă, învăţăm ce e adevărata fericire.
În inimi care se frâng, găsim viaţă,
şi găsim Cântecele Sării.
Sunteţi gata să ascultaţi o poveste ?
Vreau să vă spun o poveste
şi să vă avertizez despre legendarul John Hyde.
E cel mai bun vânător din vest.
E tăcut ca un şoarece, dar are ochii unui şoim.
Ştiţi ce a făcut odată ?
A atacat vama din Nogales, şi a omorât mai mulţi oameni.
A fost urmărit de miliţia americană,
de infanteria mexicană, de soldaţii din Buffalo.
- Ia ghiciţi ce s-a întâmplat. - Ce ?
Acum s-a refugiat chiar aici, în deşert,
şi ne protejează pe mine şi pe voi.
Dar noaptea, doarme cu un ochi deschis.
Pentru că ştiţi ce face John Hyde ?
Se furişează pe aici
şi mănâncă copii mici !
Vă necăjesc.
John Hyde e prietenul meu.
- Te-am speriat ? - Da.
Asta e bine. Am vrut să te sperii.
Poftim.
Tu eşti şeful acum.
Îmi iei locul.
Carlota !
Pleci undeva ?
Merită, Carlota ?
Carlota.
Vreau să te gândeşti la ceea ce faci.
- Carlota. - William.
- Carlota! - William, gata.
- Nu. Nu. Ştiu că e acolo. - Am spus gata.
- Las-o în pace. - S-o las în pace, Maria ?
- E fiica mea. - E şi fiica mea.
William, dacă tot insişti, o forţezi şi mai mult să se îndepărteze.
Nu.
Nu, nu.
- William ! - Nu, nu. Nu.
Carlota !
O armă.
Ai adus o armă ca să vorbeşti cu mine ?
Te-ai speriat acum ?
- Unde e ? - Am sperat că poate...
Asta ai venit să faci ?
Atunci fă-o. Fă-o. Fă-o.
- Da. Dacă vrei să o iei... - Tată.
- ... va trebui să mă omori. - Nu. Te rog.
- Haide. Haide ! - Nu, nu, nu !
- Tată ! - Nu !
Nu !
Ce-ai făcut ?
William.
- A fost un accident. - William !
Mamă ! Mamă, nu. Îmi pare rău.
Lasă-ne.
Mamă ?
Lasă-ne !
Vor veni după voi.
Plecaţi !
Te rog. Te rog.
Şerifule ?
Nu.
Asta e casa lui.
Da.
Unde e ?
În sabat.
Pot să te ajut ?
William a fost împuşcat aseară.
E mort.
- Soţul tău ? - A fost ucis.
Iisuse.
A fost un om bun.
A păstrat problemele indiene pe pământ indian.
Va trebui să vorbeşti cu poliţia tribală.
Cel care l-a împuşcat pe soţul meu e cu fiica mea.
Poliţia tribală îl va ucide.
Trebuie să o ajuţi.
Guvernul ţi-a dat pământ şi viaţă în afara legilor noastre.
Trebuie să vorbeşti cu poliţia tribală. E dincolo de protecţia noastră.
Soţul meu a fost împuşcat la ferma lui Gilman.
Asta înseamnă că e în jurisdicţia voastră.
Bine, bine.
De ce nu te duci acasă ?
Du-te acasă.
Nu plec până nu-l văd.
Îmi pare rău pentru Şef.
Parcă ţi-am spus să ascunzi băutura.
Nu a vrut să mă asculte. Am încercat să-l opresc.
Trezeşte-te, prietene.
Frank ?
Nu. Reche.
Lasă-mă jos, Reche.
Mă simt bine.
Uite aici.
Haide, frate. E timpul să te trezeşti.
Un indian l-a ucis pe unul dintre ai lui.
Nu e problema noastră.
S-a întâmplat la ferma lui Gilman.
La ferma lui Gilman ? La naiba.
Frate, frate, frate.
Trebuie să scoatem rahatul împreună, omule.
Taft vine la Riverside.
- Taft ? - Da.
Un labagiu prezidenţial.
Nimănui nu-i va plăcea o vânătoare de oameni, nu când vine el.
Trebuie să pregătim o poteră.
Nu ar trebui să ardă corpul ?
Doar bunurile lui.
Ai procedat inteligent că te-ai dus la şerif.
O să îndreptăm lucrurile până la urmă.
Aşa o să faceţi ?
Miroase a oase.
Te rog, spune-mi că nu vine cu noi.
Taci.
Nu au nevoie de aceşti oameni.
Nu le-am cerut să te ajute pe tine şi pe Hyde
să-l găsiţi pe Willie Boy.
Au venit în caz că o faci.
Big Jim, tu stai aici.
Stai cu ochii pe oraş şi fii foarte atent la trib.
Acei copii ar putea încerca să se întoarcă.
O să ai nevoie de mai multă apă.
O să ne descurcăm.
Mă refeream la cai.
O să-l laşi pe nenorocit să-ţi vorbească aşa ?
Nu mai vorbi.
Haită de Yeti.
Arată puţin respect.
Să fiu al dracului. Tu auzi ce spune ?
Ce te-a apucat ? Nu ţi-am cerut să vorbeşti.
- Ajunge. - Aşa că nu vorbi.
Nimeni nu vrea să audă vorbele unui sălbatic în devenire
crescut la sânul unei vrăjitoare albe.
Iisuse ! Ăsta de unde a apărut ?
O să ai parte de o judecată.
Chiar aşa, maimuţoiule ?
Eşti drăguţ cu Frank. De aceea te ţine prin preajmă.
Şerifule, băieţii aşteaptă o vorbă.
Ea nu vorbeşte, nu-i aşa ?
Hai să plecăm.
Vezi vreo urmă pe acolo ?
Nu.
Copiii ne plimbă în cerc.
Mai bine decât mă aşteptam.
Calul îţi face la fel şi ţie ?
Da.
Idiot.
Calul ăla pare însetat.
La fel şi ăla.
Poate să-mi spună şi mie cineva cum pot două piei roşii
să întreacă o poteră de patru călăreţi ?
Caii nu prea mai au vlagă.
Trebuie să ne întoarcem.
Nu urmez un câine al deşertului.
Trebuie să găsim un loc unde să ne strângem în noaptea asta.
Locul ăsta arată bine.
Ştiu ei ceva ce noi nu ştim ?
Aşa sper.
Indianul ăla ne urmăreşte cam de o oră.
N-am apucat să-ţi prezint condoleanţe pentru soţia ta, Frank.
Cum dormi ?
Tu eşti Hyde ?
S-ar putea.
Segundo.
Frank Wilson.
Cel de pe stânci e Toutain,
Reche, călăuza mea, iar cel cu muzicuţa e Knowlin.
E util şi el.
Şi Ben de Crevecoeur,
el e doar un găozar.
Am subestimat timpul petrecut aici. Cailor le e sete.
Ştiţi unde e apă ?
Juniper Pond ar fi cea mai bună şansă.
Puteţi să ne duceţi acolo ?
Da.
Mulţumesc.
Să mergem.
Ai încredere în bătrânul Cal Nebun ?
Nu.
Dar până când călăuza mea ne găseşte nişte apă,
nu avem de ales.
Unde e apa ?
A băut-o deşertul.
Incredibil.
Te-a păcălit, şerifule ?
E vreo altă sursă prin apropiere ?
Cam la o zi de mers.
Eram sigur.
Ai făcut asta intenţionat, fiu de căţea.
Ne-ai târât până aici, nu avem apă,
ne-ai împins înapoi, ca să-i găseşti tu de unul singur.
N-o să-ţi meargă. Nu, domnule.
Haide.
Unde naiba te duci ?
- Înapoi. - Înapoi ?
Înapoi pentru provizii şi apă. Nu avem de ales.
Cu ei cum rămâne ?
Strângeţi ce aveţi nevoie. Ne găsiţi în Pipes Canyon.
Frank, unul dintre noi trebuie să meargă cu ei
să se asigure că nu-şi bat joc de noi.
- Mă duc eu. - Nu tu.
Nu urmez nicio piele roşie.
Mă duc eu.
Nu, la naiba cu asta. Mă duc eu.
M-am agitat să trec prin asta, o voi duce până la capăt.
Fără cal.
Două zile. Pipes Canyon.
Da.
Ar fi bine să vă grăbiţi.
Îl vreau pe Willie Boy prins şi legat când vă întoarceţi.
În regulă, cimpanzeilor. Arătaţi-ne ce puteţi.
Sunteţi ca un cuplu de câini de vânătoare din deşert, nu ?
Knowlin nu are nicio şansă.
Domnilor !
E doar un aparat de fotografiat.
Voiam să vă pun câteva întrebări despre Willie Boy.
Ai un comentariu pentru ziar, şerifule ?
Plecăm de dimineaţă.
- Altceva ? - Nu.
Ziaristule.
Dl Randolph Madison.
Ce face un ziarist în blestemata asta de groapă de nisip ?
O să am nevoie de o poveste.
Am una pentru tine.
Uite.
Semnele din pământ
spun că a împins-o ca pe o viţică rătăcită,
probabil cu o puşcă încărcată la spatele ei.
Şi noi eram aproape.
Am auzit-o plângând, gemând.
Cum ţi se pare ca poveste ? Poţi să citeşti totul mâine.
Am citit-o deja, domnule Crevecoeur.
Grozavă poveste.
Willie Boy va fi cel mai mare coşmar al tuturor.
Frica este cu adevărat cea mai bună bomboană.
Chestia e că...
Ce ?
- Îţi lipseşte un final măreţ. - O să vină.
Te asigur, domnule Randolph, o să vină.
Când ?
Vezi tu, e o chestiune de perspectivă.
Ne-ai dat un mare personaj negativ în Willie Boy.
Dar cine e eroul ?
E şeriful Wilson ?
Beţivul care nu a putut să-şi salveze soţia de o lamă ruginită.
El e eroul nostru ?
Sau e altcineva ?
Poate e un bărbat a cărui familie a fost evacuată de trupele americane
când a fost înfiinţată rezervaţia Malki.
Un om care într-o zi ar putea fi... ar trebui să fie şerif.
Povestea mea are nevoie de un erou.
Ce vrei să spui, dle Randolph ?
O să apari în fiecare ziar din aceste deşerturi
până când ştirile vor izbucni peste graniţele statului California.
Cu cât devine mai rău Willie Boy, cu atât mai bine apari tu.
Ziarele vor zbura de pe rafturi.
O să te întreb din nou.
Tu cu ce te alegi ?
Vreau ca şeriful Wilson să mă ia cu el.
Numai aşa poate fi scrisă povestea.
Şi, numai aşa
pot să ies din blestemata asta de groapă de nisip.
Sunt mai multe de-astea pe drum.
Până în Nevada.
Frank. Am o idee.
De ce nu-i dai calului tău casa ta ?
Atunci poţi să ţii grajdul numai pentru tine.
Şerifule ?
Tu de unde naiba ai venit ?
Îmi acorzi o clipă, şerifule ?
Numele meu e Randolph Madison. Sunt de la "Banning Daily".
- Nu, nu, nu. Ia-l de aici. - De ce ?
A pus povestea noastră pe prima pagină.
Publicaţia lui ne face să părem proşti.
Pe noi ? Poate pe tine.
Cu tot respectul, şerifule, dar un indian ucigaş e în libertate
şi peste câteva zile preşedintele Taft pleacă spre Riverside.
Miza e mare, domnule.
Şerifule, dacă vă întoarceţi cu mâna goală,
oamenii vă vor judeca şi nu vă vor mai sprijini.
Vor crede că nu-ţi faci meseria, şerifule.
Nu e bine să se întoarcă împotriva noastră.
A noastră ? Cum spune el...
Cum ne vei ajuta ?
Frica, dle Reche.
Gândeşte-te la asta, şerifule.
Dacă oamenii se tem de ce înseamnă Willie Boy în libertate,
ne vor susţine indiferent cât durează să-l prindem.
Fără o poveste nu există frică.
Oamenii vor crede că nu-ţi poţi face treaba, şerifule
şi asta va pune semne de întrebare.
Şi în oraş umblă vorba că nu e bine să sapi prea adânc în trecutul tău.
Nenorocitule !
Potoleşte-te, Reche.
Ce joc joci, Randolph ?
Mai fă asta o dată !
Ce joc e ăsta, frate ? Spune-mi !
- Lasă-mă ! - Destul.
Nu e niciun joc.
Eu am nevoie de o poveste, iar tu ai nevoie să-ţi câştig timp.
E tot ce avem.
În regulă, dle Madison.
Bine.
Înapoi la treabă.
Ben, ai vreo legătură cu asta ?
Nu.
De unde a ştiut unde să ne găsească ?
Să trecem la treabă.
Voi nu luaţi niciodată o pauză ?
E o cutie.
Prânzul.
Nu găsesc...
Nenorocitule !
Eşti bine ?
Da.
Crezi că ne urmăreşte cineva ?
Nu, nu cred.
Să mergem.
Hei.
Uite-l.
Iisuse.
Apă, repede !
Faceţi loc în spate.
Haide, să mergem.
Haide, Knowlin. Suntem aici.
Indienii stau acolo şi se uită la el.
Pe aici. Băgaţi-l în căruţă.
Călăuza vine cu noi.
Înnoptăm aici diseară.
Animalele vor veni la apă. Putem prinde ceva mâncare.
N-ar trebui să mergem în continuare ?
Dacă ne urmăreşte cineva, sunt cu o zi în urmă.
Suntem bine.
Segundo.
De ce eşti aici ?
S-o duc acasă pe Carlota.
Doar pe Carlota ?
Da.
Fierbe oala.
Am crezut că indienii ăia m-au lăsat să mor.
Apoi am auzit căruţa.
Ştiau.
D-asta sunt încă în viaţă.
De ce ?
Fiindcă sunt oameni buni.
Dle Toutain, Reche mi-a spus
că ai crescut într-o rezervaţie indiană.
Simpatizezi cu indienii ?
E propovăduitorul lor.
De ce nu-ţi vopseşti faţa în roşu
şi li te alături, pentru numele lui Dumnezeu ?
Cine sunt sălbaticii acum ?
Dragostea de indieni nu te face deştept, Toutain.
Te face predicatorul proştilor.
Bună dimineaţa.
Carnea e cam tare.
Carlota !
Nu.
Lasă-mă să mă uit.
E în regulă, respiră. Poate e o muşcătură de suprafaţă.
E o cabană de vânători nu departe de aici. Ar trebui să aibă provizii şi medicamente.
Nu te panica. Va înrăutăţi lucrurile.
Haide, să mergem.
Ştii de ce Chemehuevi ard bunurile celor care au murit ?
Îi scapă de lucrurile de care s-au ataşat şi le lasă spiritul să alerge liber.
Ştiu că moartea surorii mele te bântuie, Frank.
Dar poate că noi o bântuim pe ea,
fiindcă nu-i dăm drumul.
Mănâncă ceva.
Domnule.
Încărcaţi. Mergem spre locul lui Garth.
E o fântână acolo. Plecăm în zece minute.
Da, şefule.
Bună dimineaţa.
Chestia e că,
oamenii mei şi cu mine suntem aici să-l aducem în viaţă pe băiatul ăla.
Deci, dacă ai vreun gând de răzbunare, asta ar putea complica lucrurile.
M-ai auzit ?
O să-l găsesc,
şi-l poţi avea după ce termin eu cu el.
M-ai auzit ?
Ce face un Yaqui cu cei din Chemehuevi ?
Am sperat ca William să te ia cu el şi să te facă să uiţi de tot ce ai văzut.
Dar liniştea nu urmează moartea, nu-i aşa ?
Băutura în schimb, da.
Tu, mişcă !
Iisuse.
Mai vrei nişte apă ?
Cabana asta.
E ca în Pahrump.
O cabană cu privelişte.
Toutain, stai cu ochii pe ei. Reche, tot înainte.
Sunt urme care duc înspre nord.
Se pare că au descoperit ceva.
Mă ocup de asta.
Mai rezişti ?
Sunt terminat.
Sunt nişte urme aici.
Pregăteşte-ţi aparatul.
Nenorocitul.
Fântâna e distrusă. A rupt mânerul.
- Poţi să-l repari ? - În niciun caz.
Cât e de departe ?
E o chestiune de ore.
Trebuie să nu mai umblăm aiurea şi să terminăm cu asta.
- Nu mai vorbi. - Urmele duc către un loc cunoscut.
Va obosi caii, dar e apă acolo.
Nu ne duci înspre apă, nu-i aşa ? Doar oboseşti caii.
- Asta fac ? - Da.
Nu din cauza mea sunt caii tăi pe moarte.
Ci pentru că rătăciţi prin deşert ca nişte copii.
- O să-l lăsaţi să mă împuşte ? - Ţi-am spus să nu mai vorbeşti.
Lasă arma, Hyde. Va ieşi urât pentru toţi.
Du căruţa înapoi cu Knowlin.
- Nu plec. - Ba da.
Şi ia şi ziaristul cu tine.
Pierzi controlul aici, şerifule.
E doar o chestiune de timp până când potera va urma pe altcineva.
Randolph, să mergem.
Am terminat.
Citeşte-mi de la "o sursă necunoscută."
"O sursă necunoscută i-a comunicat lui Ben de Crevecoeur
că Willie Boy a băut două sticle de apă demonică
înainte să-l ucidă pe William în somn şi să-i răpească fiica de 16 ani."
Are 14 ani.
- Ai spus că are 16 ani. - Ei bine, acum are 14 ani.
Vindem frică, dle Randolph, nu-i aşa ?
Îmi place stilul tău, dle Ben.
De Crevecoeur.
E nume franţuzesc.
"Şi i-a răpit fiica de 14 ani.
Dl Ben de Crevecoeur avertizează
că există zvonuri despre o răzvrătire indiană
care ar putea avea loc în deşert."
Restul e bine.
Tipăreşte-o.
Au cântat Cântecul Sării pentru William ?
Nu ştiu.
Trebuie să plecăm. Curând.
Am nevoie de medicamente.
Ce ?
Bunica ta.
Trebuie să aibă ceva care să ajute.
Nu.
Nu te pot lăsa aşa.
Am nevoie de medicamente.
Te duci ?
Bine.
Te iubesc, băiete.
- Bine. Mă duc. - Te iubesc.
Iartă-i păcatul lui Willie Boy.
Nu-ţi lăsa spiritul
să se răzbune pe noi.
Rebecca ?
E cineva acolo.
Dă-te înapoi.
Willie Boy.
Unde e Carlota ?
E bolnavă.
Muşcătură de şarpe.
Are nevoie de medicamente.
N-am avut unde să mă duc.
Du-te şi adu medicamentele.
Ia orice ai nevoie.
Şeriful Wilson are o poteră călare.
Te urmăresc din Banning.
Mulţumesc.
Ne apropiem, nu ?
O să-l găsim. Dar am nevoie de el în viaţă.
Asta e legea, John.
Am cunoscut bărbaţi ca tine.
Oameni ai legii care-şi impun legile pe pământ străin.
M-am săturat de asta.
Dacă împuşti băiatul...
... te omor.
Nu.
Nu prea cred.
Eşti sătul de atâta moarte.
Văd asta în ochii tăi.
Se simte de la o poştă.
Du-te dracu', Willie Boy.
Nu asta e soluţia.
Mai bine fă-o repede.
Am o ţintă clară.
Eşti sigur că e el ?
Foarte sigur.
L-ai văzut ?
Pe cine ?
Pe băiat.
L-aţi văzut pe Frank ? Am auzit o împuşcătură.
Nu.
Pe aici !
Willie Boy, nu.
La dracu'.
Poţi s-o mai spui o dată.
Nenorocitul ăla a omorât-o.
- Willie. - Ştiam că o va face.
Dacă faci poza, îţi zbor capul.
Dle Madison, vei pleca înapoi cu căruţa cu Hyde.
Noi ceilalţi... pe cai.
Segundo, ne-ar folosi ajutorul tău.
Cum se simte prima oară călare ?
Prinde-l !
E acolo. S-a ascuns după stâncile alea.
Dii ! Dii !
Willie Boy !
Rahat.
O să-l găsim.
Şerifule, n-ar trebui să fii aici.
Iartă-mă.
Înapoi !
Unde e ?
Înainte !
Rezistă, Toutain.
E sus !
Împrăştiaţi-vă. Împrăştiaţi-vă !
Sus pe stânci.
Rezistă, Toutain ! Scoate-l de acolo !
Trebuie să coboare !
Acolo !
- Toutain, adăposteşte-te. - E sus pe stânci !
- Haide ! - Trageţi !
- Fuge înspre vest. - Împuşcă-l !
- Ia-l ! - Împuşcă-l !
La dracu' !
Cine îl vede ?
Ben !
Înapoi în canion !
Scapă !
Trage în cai, nu în noi.
Scrie asta pe piatra ta de mormânt, nu pe a mea.
Unde te duci ?
Nu te mai mişca !
Opreşte-te, Toutain !
La naiba ! Vino înapoi !
Frank ?
Nu te încrede în inamici.
Unde te duci ?
Te nenorocesc.
Şerifule.
Şerifule !
Willie Boy !
Carlota e moartă.
Hyde te-a urmărit la Pipes Canyon.
I-am găsit cadavrul lângă stânci.
Corpul ei se întoarce la Banning.
Dacă te predai...
îţi poţi lua rămas bun cum se cuvine.
E moartă.
N-am putut să urc în vârf.
Nu l-am văzut.
Ce vrei să faci ?
- Mergem acasă. - Şerifule.
- Şerifule ! - Mergem acasă.
Doctorul spune că vei fi bine.
Atâta timp cât continuă să-mi dea porcăria asta.
Frank, de ce ne-am dus după băiatul ăla ?
La ce te referi ?
Dreptate.
Noi reprezentăm legea.
Niciunul dintre noi nu s-a dus după el pentru dreptate, Frank.
Cu atât mai puţin eu.
Frank, am dat-o în bară.
Rău de tot.
Frank...
Am uitat.
În buzunarul vestei. Am ceva pentru tine.
Unde s-a dus ?
Frank.
Băutura n-o va aduce înapoi, frate.
Puteam să jur că s-a împuşcat aici sus.
Laşul dracului.
Ce urmează ?
Îl găsim.
Nu l-am prins când a avut avans de o zi. E la cinci zile distanţă acum.
Ce părere ai, Jim ?
Dacă a fost o sinucidere ?
Nu există niciun cadavru.
E clar că nu eşti aici fiindcă te duce mintea, Cochise.
Corpul lui ar fi fost prea umflat ca să-l ducem.
S-ar fi descompus.
Haide.
Ce facem aici, Frank ?
- S-a terminat. - Pe naiba.
- Nu ne putem întoarce cu mâinile goale. - Aparatul foto.
- Ce faci ? - Jim, întinde-te.
Nu, nu, nu. Îl laşi pe indianul ăsta să câştige.
- Înseamnă că ne-a învins. - Eşti sigur de asta ?
Nimeni nu-l va mai vedea pe băiat vreodată. Fie e mort sau pe moarte.
Urmărim o fantomă.
Nimeni nu ne va crede fără să-i vadă faţa !
O să vând ştirea. Oamenii vor să se termine.
Le vom da ce vor.
O singură poză. Eu plec din văgăuna asta şi voi veţi fi văzuţi acasă ca nişte sfinţi.
Ne jefuieşti de victorie, şerifule,
şi Dumnezeu mi-e martor, toată lumea va şti ce...
Trebuie să înveţi să taci.
Acum intră în poză sau nu. Nu-mi pasă.
Unde vrei să stau ?
Acolo.
Mai multe arme.
Stai pe-o parte.
Camera are expunere lungă, deci nu mişcaţi.
Nu vă mişcaţi.
Zâmbiţi, pentru numele lui Dumnezeu.
Sunteţi eroi.
Gata.
Mulţumesc, dle Madison.
Ia-l pe Ben şi plecaţi din faţa mea.
În cât timp e gata poza ?
Băieţi.
Gata ?
Gata.
CONFORM ÎNREGISTRĂRILOR ORALE ALE BĂTRÂNILOR CHEMEHUEVI,
WILLIE BOY A SUPRAVIEŢUIT EVENIMENTELOR DIN 1909.
A TRĂIT ÎN IZOLARE LÂNGĂ PAHRUMP, NEVADA,
ŞI A MURIT DIN CAUZA TUBERCULOZEI.
NU EXISTĂ ÎNREGISTRĂRI PENTRU LOCALIZAREA RĂMĂŞIŢELOR LUI.
WILLIE BOY ŞI CARLOTA AU SUPRAVIEŢUIT APROXIMATIV 60 DE ZILE ŞI 900 DE KM
PE JOS ÎN TIMPUL CELEI MAI MARI ŞI MAI LUNGI VÂNĂTORI DE OAMENI
DIN VESTUL SĂLBATIC.
SFÂRŞITUL SPECTACULOASEI VÂNĂTORI A RENEGATULUI
SINUCIDEREA PROSCRISULUI PUNE CAPĂT VÂNĂTORII
Traducere şi adaptare: SimonaCriS şi Aurelian Subtitrări-noi Team
Resincronizare: Darkness701 @ subs.ro Team