Era o eră a cruciadelor şi a războaielor religioase.
După o campanie grea, de patru ani,
cavalerii creştini au ajuns, în sfârşit, la porţile lerusalimului.
În timpul groaznicei bătălii pentru Oraşul Sfânt,
un cavaler flamand, Charles Le Vaillant,
a avut o epifanie care i-a schimbat viaţa.
Le Vaillant a fost şocat de ipocrizia
uciderii altor oameni în numele religiei,
mai ales pentru că aceşti oameni se închinau la acelaşi Dumnezeu.
Fazar, în care Le Vaillant şi-a scris experienţele din Ţara Sfântă,
ne spune că a rătăcit pe străzile oraşului cucerit, lerusalim,
zile la rând, după acea bătălie sângeroasă,
până când a găsit intrarea într-o peşteră
care se întindea sub tot Oraşul Sfânt.
În acea peşteră, a început să-şi scrie epifania,
care a devenit baza unei noi secte religioase.
Un ordin ce avea să îmbine dogmele fundamentale
ale celor mai importante trei religii de la acea vreme.
Primii convertiţi au fost camarazii lui, cavaleri creştini,
care au fost, la rândul lor, decepţionaţi de vărsarea de sânge.
Puterea sa de convingere a atras chiar şi musulmani şi evrei,
foşti duşmani care s-au convertit acum de bunăvoie la noua religie.
La mulţi ani după ce a terminat originalul Fazar,
Le Vaillant a avut alte revelaţii.
Le-a scris, cu intenţia de a le include ca ultimul capitol.
În aceeaşi perioadă, el şi adepţii săi au fost acuzaţi de erezie
de către cruciaţi.
În drum spre Siria, el şi un grup de discipoli au fost opriţi
de către unii dintre cruciaţii pe care-i condusese cândva.
În lupta care a urmat,
Le Vaillant a murit ca un martir.
Ultimul capitol pe care îl scrisese s-a pierdut.
ODESSA, UCRAINA
Ai codul de la alarmă? Nu va fi niciun paznic, da?
Vei fi ca vulpea în coteţul găinilor. Poţi să iei câte ouă vrei.
Yuri, e mafia rusă. Nu putem face nicio greşeală.
Amice, e o lovitură foarte sigură.
Mâine, la aceeaşi oră, o să faci vânzarea în New York.
Iar eu voi fi în Tel Aviv, aşteptându-mi comisionul.
E liber.
- Haide! - Gata.
Bravo, Yuri! Am intrat.
Vezi oul?
E frumos!
Da! Da! Da!
O să-l iau.
- L-am luat. - Yuri ştie să planifice lovituri!
- Ştii să planifici lovituri. - Ţi-am spus eu...
- Rahat! - Rudy?
Eşti teafăr?
- A fost un foc de armă? - Nu, am tras un vânt.
Yuri, spune-mi cum să ies de-aici.
Rahat, Rudy! Îmi pare rău.
Unde a dispărut individul ăsta?
Toaletă!
Amice, asta e parcare pentru taxiuri. Vrei să-ţi ridice maşina?
Scuze. Ai grijă de ea pentru mine.
Mulţumesc.
Cu plăcere.
Poate că aţi văzut destule pietre şi sculpturi. Veniţi cu mine.
Vă voi arăta un veşmânt, o achiziţie foarte controversată.
A fost descoperit într-un depozit fals,
construit de către Theodosius pentru a-i păcăli pe hoţi.
Dar, deseori, un arheolog are succes dacă ştie unde să sape.
Eu pot s-o sap pe ea.
Rudy! Poţi să-mi ţii locul, te rog?
Îmi dai..
Bine, urmaţi-mă.
Tată, ce mai faci? Omul meu preferat!
De ce trebuie să atragi atenţia mereu?
Haide! Îmi plac oamenii, îmi place viaţa..
Îţi place să mă faci de ruşine.
Doar mă distrez, tată.
- În fine... M-ai sunat. Vorbim? - Da, dar nu aici. Vino!
Spune-mi, încă te mai ocupi de aceleaşi prostii?
Tot ce fac acum e legal.
Simplu. Import-export. Şi sunt cel mai tare.
Acum... Fii atent aici!
Poftim, ia-l! E pentru tine.
Ceasuri de lux, maşini rapide, bani obţinuţi uşor.
Ce demonstrează asta în plan general, Rudy?
- Da? - Ai oul?
Îl am. Crede-mă,
e în cea mai bună stare.
- Ora zece. - Da, voi fi acolo.
Mai târziu, diseară. Nişte afaceri.
- Spre binele tău, sper că e legal. - Foarte legal.
Haide!
Bilete de avion afurisite!
Sunt pe aici, pe undeva.
- Unde mergi? La un sit? - Nu, am un interviu.
Cu cineva pe care aştept să-l întâlnesc de mult timp.
- Nu atinge aia! - Scuze.
Ce este?
Capitolul pierdut din Fazar.
Fazar e Sfânta Scriptură
a unei secte secrete din Orientul Mijlociu.
Şi, da, ca să răspund la întrebarea ta inevitabilă, e foarte valoros.
Dar numai pentru membrii activi ai Ordinului.
Ce pot să spun, tată? Ai o viaţă palpitantă.
Trebuie să discutăm ceva important. Poţi să vii la mine diseară?
Am ceva de rezolvat în această seară.
De fapt... Trebuie să plec.
Bine. Poţi măcar să mă suni?
Bineînţeles.
Categoric.
- Diseară, trebuie să vorbim diseară. - S-a făcut, tată!
Ai grijă.
Dle Cafmeyer, pe aici, vă rog.
Să vedem ce mi-a adus Moş Crăciun.
Acest ou e opera lui Peter Carl Fabergé.
Un cadou special pentru ţarul Nicolae.
Priviţi inserţiile. Aur de 24 de carate.
Ce pot să spun? E unicat.
- De aceea e atât de scump. - Da, nu găsiţi aşa ceva pe internet.
Cu siguranţă. Dar să-l furi de la mafia rusească? Să fim serioşi!
Mafia rusă?
De fapt, el are nişte prieteni, nişte tipi foarte răi.
Dacă ar afla despre asta,
ai sfârşi cu boaşele îndesate şi cusute în gură.
Înţelegerea cu...
Nu, nu, nu. Îţi spun eu care e înţelegerea.
Îţi dau o şansă să scapi uşor. Te scap eu de povara asta.
- Şi-mi asum eu riscul. - Riscul e meseria mea.
Nu mă asculţi, Rudy.
O clipă, vă rog.
- Alo? - Rudy!
Unde eşti? Ai promis că mă suni în această seară!
Am o întâlnire de afaceri.
Serios? Cumperi o discotecă?
- Tată, te rog! - Aud muzica aia de ţopăială!
Unde pleci?
Exact asta încerc să-ţi explic.
Rudy, ce se petrece?
Ocupaţi-vă de el.
Rudy!
Vino aici!
Rudy?
Oul meu.
Dă-te!
Rahat!
Ochii mei!
E vreo problemă aici?
Pot să dau un telefon?
Încă nu, Rudy. Am auzit c-ai avut o noapte grea.
Cum vei plăti pentru pagube? O să-ţi vinzi maşina Ferrari?
Am avut o noapte grea, bine?
De ce trebuie să-ţi văd faţa dimineaţa?
Tatăl tău e Oscar Cafmeyer?
Da. De ce?
Ieri, era un manuscris valoros în această casetă.
Agenţii de pază au descoperit aseară că lipsea.
Şi ce-i cu asta?
Tatăl tău a fost ultimul care a părăsit clădirea.
În această dimineaţă, n-a fost de găsit.
Să fie oare "aşchia nu sare departe de trunchi?
- Vorbeşti tâmpenii. - Rudy, calmează-te.
De ce-ar fi spart geamul, dacă avea cheie?
Nimeni nu-l acuză de nimic. Vrem doar să-l întrebăm ceva.
Ştii cumva unde e?
Nu.
Rudy, am încercat să te sun pe mobil, dar mi-a răspuns robotul.
Nu contează, te sun mai târziu.
Stau la un vechi prieten.
Ţi-l aminteşti pe Walt Finley? Predă la Universitatea Ben Gurion.
Acesta e numărul lui de telefon: 972...
- Alo? - Rudy?
- Tată, ce mai faci? - Slavă Domnului că te-am găsit!
- Unde eşti? - În Israel.
- Israel? - Fii atent, te implor.
Am fost la secţia de poliţie. Ştii ce mi-au spus despre tine?
Nu acum, Rudy. Mă tem că am mari probleme.
- Ce vrei să spui? - Ce faci? Închide telefonul!
Tată? Cine e acolo?
Vreau un bilet în primul avion spre Israel. Tel Aviv. Imediat!
Scoateţi-vă ochelarii, vă rog.
Vizitaţi Israelul pentru afaceri sau plăcere?
Plăcere, întotdeauna.
Scuzaţi-mă. Care e problema?
În baza noastră de date, scrie că aţi fost arestat de mai multe ori
pentru transport ilegal de artefacte.
Scrie şi că n-am fost niciodată condamnat?
Vă rog să vă deschideţi bagajul de mână.
Aveţi vreun artefact nedeclarat?
Da, Mona Lisa.
- Vă place să glumiţi. - Se zice că râsul deschide sufletul.
Atunci, lăsaţi-l să deschidă şi restul bagajelor.
- Glumiţi, nu-i aşa? - Nu.
Asta e o tâmpenie!
Nu, dle Cafmeyer. Aşa e în Israel.
Îmi cer scuze pentru neplăceri. E foarte aglomerat în această lună.
Musulmanii merg în pelerinaj la lerusalim, de Ramadan.
Paşaportul, vă rog.
Rudy? Rudy Cafmeyer!
- Cine e? - Walter Finley.
Profesor de arheologie la Universitatea Ben Gurion.
Şi ce relaţie aveţi cu acest bărbat?
Nu c-ar fi treaba ta, dar sunt prieten cu tatăl lui.
Îl cunosc pe acest puşti de când purta chiloţi,
ceea ce înseamnă că tu purtai scutece.
Mai sunt alte obstacole insurmontabile
pe care trebuie să le depăşim aici, domnişoară?
Mulţumesc pentru cooperare.
"Shalom"!
- Mă bucur să te văd, Rudy. - Şi eu, pe tine.
- Unde e tata? - Hai să-ţi punem bagajele în maşină.
- Ai grijă pe unde mergi, tataie! - Să ţi-o trag!
Ozzie Cafmeyer e un bătrân maniac.
M-a sunat în urmă cu două zile, ca să-l iau de la aeroport.
L-am dus la mine, am luat cina, am vorbit, am depănat amintiri...
Ce căuta aici?
Ajung şi la asta. E Inchiziţia Spaniolă cumva?
În urmă cu câţiva ani, a găsit nişte pergamente lângă graniţa cu Siria.
Era ultimul capitol din Fazar, scris de însuşi Le Vaillant.
Ce făcea, le traducea?
Mai mult decât atât. Scria despre istoria sectei,
o istorie secretă.
Mi-a trimis prin e-mail capitolele lui,
rugându-mă să le închid într-o cutie de valori de aici.
- De ce tocmai în Israel? - Pentru că avea încredere în mine.
Poftim cheia! Ar trebui să fie la tine, oricum.
- Unde-i pot găsi pe aceşti oameni? - O să-ţi arăt.
Mănăstirea lor e spre est, dincolo de Muntele Măslinilor.
Pierdem timpul. Să mergem!
Ordinul din prezent e la fel de retras ca întotdeauna.
Antipatie fanatică faţă de publicitate, fără contact
cu lumea exterioară, mai degrabă obţii audienţă la Papă.
Ei au venit la mine acasă şi l-au luat pe tatăl tău!
Voi, de colo!
- Urcă în maşină. Conduc eu. - Nu ştii drumul.
- O să mă ghidezi tu. Bine? - Ai grijă, e model clasic.
Profesore, pune-ţi centura.
Ei sunt!
Maşina mea!
Rahat! Îmi pare rău pentru maşină.
- Uite-i! - Hai să-i prindem pe ticăloşi!
Eşti teafăr?
- Sunt bine. - Bine.
Unde e tatăl meu? Unde e tatăl meu, nemernicule?
Te omor!
Eşti teafăr?
Finley, atenţie!
Rudy...
- Stai pe loc! Nu mişca! - Are nevoie de doctor. Ajutaţi-mă!
- Nu mişca! - Ajutaţi-mă!
- Nu eu sunt vinovatul! - Sus!
- Ridică-te. - Nu sunt eu vinovatul!
Spuneţi că aceşti bărbaţi l-au răpit pe tatăl dv.?
L-au dus undeva şi nimeni nu l-a mai văzut.
Dle Cafmeyer, miros rahatul de la un kilometru.
Şi dv. sunteţi la doar un metru de mine.
Cred că folosiţi presupusa dispariţie a tatălui dv.
Ca acoperire pentru a sustrage artefacte din Israel.
Presupusă? Tatăl meu a fost aici, iar acum a dispărut.
Asta n-are nicio legătură cu motivul pentru care sunteţi arestat.
Aţi fost găsit lângă cadavrul unui profesor remarcabil.
Daţi-mi voie să ghicesc. Mă acuzaţi de uciderea lui?
Până când vom avea mai multe dovezi, luăm în calcul toate variantele.
Veţi fi în arest la domiciliu. Veţi fi dus la un hotel,
unde veţi sta până finalizăm anchetarea morţii profesorului.
Ştii de ce simţi mirosul rahatului?
Pentru că eşti îngropat până-n gât în el.
Voi fi alături, dacă aveţi nevoie de ceva.
- Ce spui de un taxi? - Ceva rezonabil.
- Cum rămâne cu tatăl meu? - Anchetăm cazul. Noapte bună!
- Noapte bună, doamnă poliţist! - Locotenent Barr. Dalia Barr.
Mulţumesc.
- Ce mai faci? - Bine.
- Mersi. - Mulţumesc.
BANCA MORIAH IERUSALIM
- Yuri. - Rudy!
Rudy, lasă-mă să-ţi explic ce s-a întâmplat în Odessa.
Ce să-mi explici? M-ai lăsat de izbelişte.
Rudy, prietene, a venit un poliţist...
Recunoaşte! Eşti un mizerabil! Sau nu-ţi mai primeşti banii.
- Ce bani? - Am vândut oul. Înţelegerea noastră.
Zece la sută. Adică 50 de miare pentru tine, prietene.
Din fericire pentru tine, locul ăsta mă face să mă simt generos.
Mulţumesc. Mulţumesc, Rudy.
Mulţumesc.
Rudy, ai banii la tine?
Nu, sunt sub salteaua mea.
Sigur că-i am. Dar plec diseară.
Diseară?
Putem să ne întâlnim înainte? Vino la biroul meu din Tel Aviv.
Am un apartament de lux în Diamond District.
Vei fi invitatul meu special.
Am vrea să folosim telefonul.
Rudy?
Yuri, am o idee mult mai bună.
Yuri.
Tu eşti, Rudy?
Mizerabilule! Era să mor din cauza ta!
Rudy, n-a fost vina mea.
- Îmi eşti dator. - Dator?
- Îmi eşti dator. - Ce vrei să spui?
- Îmi eşti dator, am spus! - Orice, Rudy. Orice.
Spune-mi cu ce te pot ajuta, prietene.
Vreau să-mi traduci harta asta. Poţi s-o faci?
- Sigur. - Sigur?
- Sigur. - Sigur.
Mai mult ca sigur. Sunt un profesionist, prietene!
- Şi ce e pe această dischetă. - S-a făcut. Orice, pentru tine.
Trebuie să înţelegi ceva. Ştiu unde dormi...
Ţi-am spus că n-a fost vina mea! Au fost poliţişti acolo!
Poliţia. Ne despărţim. Te sun eu. Du-te! Du-te!
"Shalom"!
Uite, acolo e! Stai!
Tu! Stai!
Cafmeyer! Tu! Opreşte-te!
La o parte! Mişcaţi-vă! Opreşte-te!
Tu! Opreşte-te!
Stai!
Haide! Haide!
Nu mişca!
Stai pe loc!
Scuzaţi-mă.
Puneţi-i cătuşele!
Ştii câte probleme mi-ai făcut? Ştii?
Hai să discutăm la o cafea!
Mi-ai dovedit că nu m-am înşelat.
Nu eşti demn de încredere.
Am venit aici să-mi caut tatăl.
Am făcut ce trebuia să fac, pentru că nimeni nu face nimic!
Am vorbit cu Serviciul pentru Imigrări.
Nu s-a înregistrat intrarea tatălui dv. în ţară.
E imposibil.
Ce se petrece, de fapt?
Plănuiaţi să traficaţi ceva, poate?
Acelea sunt ale mele!
Ce se petrece aici?
Da, v-am predat camera la hotel, vă puteţi schimba la aeroport.
Plecaţi acasă.
- Nu puteţi face asta. - Ba pot. Şi o voi face.
Pot să am încredere că-l duci la aeroport şi nu mai fuge?
Da, domnule.
- Cum rămâne cu uciderea lui Finley? - Nu mai sunteţi suspect.
Dar sunt singurul vostru martor!
Avem mărturia dv., mulţumesc. Călătorie plăcută, dle Cafmeyer!
Nu pe mine mă ajuţi, ci pe tine! Spui numai baliverne!
- Mişcă! - Ce se petrece aici?
Ce ai găsit?
Astăzi, ca în fiecare an, în această perioadă,
venim în acest loc deosebit, pentru a comemora
plecarea cavalerilor creştini de pe aceste meleaguri.
Fratele Cyrus ne va citi acum un pasaj din Fazar.
Mulţumesc, prim-discipol.
Aşa cum stă scris în Cartea Sfântă,
aşteptăm revenirea Armatei lui Dumnezeu,
care se va ridica ca un val împotriva mării de necredincioşi.
Cyrus, cu ce drept ai citat din acea sursă rău famată?
În calitate de discipol secund, ar fi trebuit să ştii mai bine!
Vă cer iertare. A fost o greşeală de neiertat.
Însuşi Le Vaillant a mers odată pe o cale greşită spre Dumnezeu.
Trebuie să ne alegem bine cuvintele. Au început războaie din mai puţin.
Voi cere iertare la vecernie.
Avionul tău pleacă peste câteva ore. Ţi-e foame?
Cuiva de aici îi pasă de mine?
Suntem foarte precauţi cu securitatea şi protectori cu artefactele,
dar nu suntem barbari, dle Cafmeyer.
Ar fi păcat să plecaţi fără să gustaţi nişte humus proaspăt.
Vă place?
- Mi-ar plăcea mai mult fără astea. - Îmi pare rău.
Ascultă... Am venit aici să-l caut pe tatăl meu.
Mi-a spus că are probleme. E genul care nu minte niciodată.
Se pare că ţii mult la el.
Trebuie să fiţi foarte apropiaţi.
M-a învăţat tot ce ştiu despre tablouri, antichităţi, tot ce vrei.
Cu siguranţă ai folosit ce-ai învăţat.
Să spunem că da. N-am vrut să-l rănesc.
- Şi asta te deranjează acum? - Da, pentru că a dispărut.
Şi încep să-mi dau seama ce am pierdut.
De ce-ţi spun ţie toate astea?
Eşti obosit.
Diferenţa de fus orar. Te vei simţi mult mai bine în avion.
Nu, mă voi simţi mai bine când îl voi găsi.
Acest atac a fost un gest brutal şi nesăbuit
faţă de un om care şi-a dedicat viaţa lui Dumnezeu şi păcii.
Fraţii şi surorile lui îl jelesc
şi ne rugăm ca responsabilii să se căiască.
Cine a murit?
Pierre Gaudet, liderul unei secte religioase.
A Ordinului?
Vino, pe aici!
Vino! Te rog, nu te opri.
- Alo? - Coboară deţinutul din avion.
- Vreau să fie adus la secţie. - De ce?
Am fost informaţi că a furat un artefact.
- Vameşii l-au verificat, am văzut... - Fă ce ţi-am spus, locotenente!
- Ce se petrece? - Rămâi în Israel.
Au spus că încerci să furi un artefact.
Crezi asta?
Ceva nu e cuşer aici. Nu glumesc. Bine?
La semnalul meu, fugi la scările din spate.
Dacă ajungi la drumul de ţară de lângă pistă, te aştept.
- Dacă ajung? - Împinge-mă.
Doar împinge-mă.
Aici! Fuge! Repede!
Repede! Am nevoie de ajutor aici!
Ce? Ce faci?
Îl încetinesc scările! Putem să-l prindem!
Rudy! Urcă în spate! Repede!
Jos! Jos!
Eşti teafăr?
L-aţi ratat. A sărit peste gard.
- Acum eşti în siguranţă. - Faţă de ce?
Am nişte întrebări pentru tine. Bine?
- Am făcut parte din Ordin. - Ce?
- Trebuia să-mi spui asta înainte. - Rudy, n-am putut.
- Sigur, pentru că eşti implicată. - Nu, nu ştiam că are vreo legătură.
- Sigur. Doar tata e vinovat. - Unde pleci?
Hei!
Mi-am riscat pielea pentru tine!
De ce? Ca să mă predai Ordinului?
Am părăsit Ordinul la 18 ani.
- Ai părăsit Ordinul? - Am vrut să am propria viaţă.
N-a fost un accident că te-am întâlnit la aeroport.
Rudy, lasă-mă să-ţi explic câteva lucruri. Bine?
Majoritatea adepţilor sunt paşnici şi pozitivi.
Există un grup mic de fanatici care cred în calea mai întunecată.
Îşi spun Armata lui Dumnezeu.
Sunt în aşteptare de ani buni.
Crezi că ei l-au răpit pe tata?
Nu ştiu. Ar putea fi şi cei care l-au ucis pe Gaudet.
Rudy, prietene!
- Cine e poliţista? - E în regulă, e de partea noastră.
Prietene, uite ce-am printat de pe dischetă!
- Nu am tradus-o încă, dar... - Pare harta lerusalimului.
Evul Mediu, model european. În ce limbă e scrisă?
Aramaică. A fost limba creştinilor palestinieni din timpul cruciadelor.
Vedeţi aceste linii? Aici şi aici?
Sunt peşteri şi tuneluri de sub oraşul vechi.
Au rămas ascunse de la războaiele sfinte.
Prof. Finley mi-a spus despre ele.
Dar nu ţi-a spus unde duc.
De ce ar duce un profesor de arheologie pergamentele în New York
şi ar lăsa harta în Israel, ascunsă într-o cutie de valori?
Pentru că harta duce la ceva şi mai valoros.
- Cei care au plecat au uitat ceva. - Hai să ascundem astea!
Mâinile sus!
Ridicaţi-le! Repede!
Unde e? Unde e?
Nu mişca!
Dă-mi mie aia!
Haide!
Stai aşa.
Rudy.
Mulţumesc, Avram.
După tot acest timp, te întorci la mine aşa.
Avram, ştii că am fost nevoită să iau nişte decizii dificile.
Ai ales să pleci.
Te rog, putem vorbi despre asta mai târziu?
Mi-ar prinde bine nişte apă şi haine curate.
- Poftim apă! - Mulţumesc, Avram.
- Unde mă aflu? - La un prieten.
De cât timp sunt aici?
De două zile.
Ar trebui să te odihneşti.
- Mă simt bine. - Destul de bine pentru a pleca?
- Ospitalitatea voastră mă omoară. - Nu, doar ţi-a salvat viaţa.
- Uite! Cartea tatălui tău. - Da.
Am răsfoit-o. Ar trebui s-o citeşti şi tu.
Capitolul pierdut prezice o revoluţie,
una de natură paşnică şi spirituală.
Nu vor fi veşti bune pentru radicala Armată a lui Dumnezeu,
care susţine că Le Vaillant a prezis un război sfânt catastrofal.
Bănuiesc că aceşti militanţi nu se vor da în lături de la nimic
pentru a ascunde adevăratul conţinut al ultimului capitol.
Cu toate că-mi voi periclita propria siguranţă,
am cerut un interviu cu prim-discipolul,
pentru a-i aduce la cunoştinţă aceste aspecte.
Ucenicul tău pare că se luminează.
Nici ţie nu ţi-ar strica asta.
Dalia, în lume sunt la fel de multe tentaţii ca şi profeţi falşi.
Cepe. Am nevoie de cepe.
- E totul în regulă? - Noi doar...
Vorbeam despre manuscrisul tatălui tău.
E o înşelătorie.
Înşelătorie? Pergamentele... Au fost verificate.
- De cine? De savanţi seculari? - Dacă i-ai deschide mintea...
- Spre ce? - Spre asta, Avram.
Ce e asta? Ce e asta?
E menţionat în Fazar.
Aurul lui Solomon. O comoară ascunsă de iudei sub oraş.
Aşa se explică de ce am fost urmăriţi de oameni înarmaţi.
Aşa se explică doar ignoranţa voastră.
Comoara e o metaforă pentru înţelepciunea bătrânilor învăţaţi.
Avram, trebuie să ajung la mănăstire. Cred că acolo îl ţin pe tatăl meu.
Imposibil. Niciun om din afară nu are acces.
Dar unul din interior?
Un membru de peste hotare, venit în pelerinaj
Acela e Cyrus.
Noul prim-discipol.
Copiii lui Dumnezeu, stau aici, în faţa voastră, foarte îndurerat,
pentru că ceea ce ar trebui să fie sărbătoarea speranţei şi a bucuriei
trebuie privită ca o chemare la luptă.
Răzbunarea Domnului pentru acest act criminal va fi rapidă şi nemiloasă!
Fie ca spiritul nemuritor al lui Pierre Gaudet
să ne îndrume pe această cale spre mântuire!
- Trebuie să-l caut pe tata. - Du-te la catacombe mai întâi.
Uşa aceea duce la o scară mică. Urmeaz-o până jos.
Rudy... Ai grijă.
Rudy?
- Tată! Eşti teafăr? - Rudy. Da.
Hai să te scot de-aici!
Nu, nu, am încercat deja. Nu, lasă-mă pe mine.
Trebuie să-i opreşti pe ei.
Trage prelata aceea. Vei vedea despre ce e vorba.
Rudy, du-te. Du-te!
- Asta seamănă cu... - O bombă?
Îmi pare rău c-am întârziat, dar "mă interesează" încoronarea.
În această seară, cu toţii vom fi martorii unui miracol.
Furia lui Dumnezeu ia sufletele celor care ni se împotrivesc.
Să înceapă noua eră!
- Unde pleci? - Să-l caut pe Rudy.
Avram, trebuie să oprim asta.
Bine, vin cu tine. Pe aici!
Rudy!
Dalia, stai! E o capcană.
Dalia, fii fetiţă cuminte şi vino aici.
De când ai jurat credinţă Ordinului, dle maior?
Când Cyrus mi-a jurat că există o comoară sub Muntele Templului
a fost ziua în care am descoperit credinţa.
Bună ziua, profesore!
Tată, ea e Dalia. E o poliţistă bună.
Hai să-l întrebăm pe maior ce face cu bomba cea mare!
E Ramadanul.
Lideri islamici din toată lumea vor fi pe Muntele Templului, la prânz.
Ce vrei să spui? Ţicnitul ăsta o să-l arunce în aer?
Asta ar declanşa al Treilea Război Mondial.
Mai ales când vor găsi cadavrul unei israeliene şi al unui american.
Nu, eşti nebun! Nu se poate aşa ceva.
Ai interpretat foarte greşit cuvintele primului discipol.
Şi tu eşti un tâmpit naiv.
Te-ai rătăcit de-a dreptul, Cyrus.
Dimpotrivă, am găsit calea cea bună.
Vreau să-ţi mulţumesc, tinere Cafmeyer,
pentru că mi-ai oferit, fără să vrei, ultima piesă a puzzle-ului.
Îţi mulţumesc şi ţie, Avram,
pentru loialitate şi devotament.
Dar, prim-discipole, ceea ce spun ei...
Avram, dacă ai citit cu atenţie Cartea Sfântă,
ştii că războiul sfânt e declanşat de un singur eveniment.
Iată evenimentul!
Şi, fiind fără ezitare, îţi acord privilegiul de a ne ajuta.
Leagă-l. Şi pe ea.
Acum, unde e ghidul meu?
- Tată! - Nu! Opriţi-vă!
- Nu trebuie să faceţi asta! - Înseamnă că ne vei ajuta şi tu?
- Despre ce vorbeşte? - Harta pe care ne-ai adus-o...
Tatăl tău ne poate conduce acum sub Muntele Templului.
Cyrus, te rog. Vor muri milioane.
E scris! Voi înălţa Muntele Moriah şi voi construi pe el un nou templu.
Profeţia pe care o citezi e falsă!
Tată!
Nu-l ajuta cu nimic.
Se pare că încăpăţânarea e o trăsătură de familie.
E mult mai bună decât complexul mesianic.
Opreşte-te! O voi face. Vă voi conduce.
Dumnezeu să ne ajute pe toţi!
Îi ajută pe cei care se ajută singuri, profesore.
Muntele Templului e aproape. De aici încep capcanele.
Poate c-ar trebui să ne conducă cineva dispensabil.
Tinere domn Cafmeyer, avem o misiune pentru tine.
Rudy!
- Rudy, ai grijă. - Bine.
Duceţi-vă.
Avram.
Avram! Să-l ajute cineva! Nu! Dă-mi drumul, fir-ar să fie!
Ai grijă, Rudy.
Haide, Avram!
- M-ai înşelat. - Nu, harta spune că acesta e drumul.
- Atunci, cum continuăm? - Ce e cu voi?
Vedeţi bârnele acestea? Le dăm jos şi facem un pod.
Doamne!
Asta nu e Fântâna Sufletului.
În următoarea cameră, jur!
Arată-mi.
Chiar deasupra noastră e Cupola Stâncii,
al treilea altar sfânt al islamului.
Şi, de azi înainte, cel mai sfânt altar al Ordinului.
Cyrus, te implor să te mai gândeşti.
Aduceţi bomba.
Staţi puţin. Staţi puţin.
Ajungem şi la asta. Mai întâi, umplem aceşti saci.
Nu avem timp.
Uită-te în jur, Cyrus!
Aici e comoara unui rege.
Suficient pentru a finanţa zece războaie sfinte.
Detonăm bomba acum!
Putem face asta pe calea uşoară...
sau pe calea cea mai uşoară.
Am o profeţie de îndeplinit.
Şi eu am un cont elveţian de umplut.
E singurul motiv pentru care am acceptat planul tău trăsnit.
- Cretinilor! - Profesore, aici!
Opriţi-i! Nu-i lăsaţi să scape!
Avram, nu!
- Rudy, tatăl tău! - Tată, eşti rănit.
Dalia. Vino!
Să mergem! Aici.
Tată, rămâi aici. Ne întoarcem să te luăm.
Voi fi bine.
Să mergem! Haide!
Nu puteau să ajungă aşa departe. Trebuie să fi trecut pe lângă ei.
Haideţi să ne întoarcem!
Hai să ne despărţim! Du-te!
După el! Am eu grijă de căţeaua aia!
- Ajutaţi-mă cu astea. - Ajutaţi-l.
Rahat!
Tată, ea e Dalia. E poliţista moartă!
Greşit, domnule maior.
- Profesore, eşti teafăr? - Sunt bine.
- Scoate-l pe tata de-aici. - Dar tu?
- Trebuie să opresc bomba. - Rudy, te rog, ai grijă!
Haide, profesore! Să mergem!
- Eşti pregătit pentru asta? - Mulţumesc.
Bomba e armată. Nu mai poate fi oprită.
Profeţia va fi îndeplinită şi-mi voi spulbera duşmanul.
Nu poţi opri profeţia.
Ai citit cartea greşită, amice.
E timpul să-ţi iei rămas-bun.
"Shalom"!
Vă rugăm să vă păstraţi calmul.
- Bună, tată! - Rudy!
Omul meu preferat!
E grozavă.
Mai am de semnat câteva, şi putem să mergem la masă.
Nu te grăbi.
Nu atinge aia!
Îmi cer scuze. Ce e?
E o hartă care pretinde că arată unde se află
cele şapte oraşe renumite din Cibola, lângă Cancun, în peninsula Yucatan.
Acestea, în aparenţă,
sunt legendarele oraşe de aur,
care conţin comoara mayaşilor,
pe care au căutat-o cu disperare conchistadorii spanioli.
Şi, pentru a răspunde la inevitabila ta întrebare,
da, e foarte valoroasă.
Rudy? Rudy?
Rudy!
Încotro, tinere Cafmeyer?
Cancun, Mexic.
- Afaceri sau plăcere? - Plăcere, întotdeauna.
Rudy!