Subtitles downloaded from www.OpenSubtitles.org
Pe 7 Octombrie 1849, Edgar Allan Poe a fost găsit, aproape fără viată,
pe o bancă în parc, în Baltimore, Maryland.
Ultimele zile din viata lui rămân un mister.
Ajutor! Să ne ajute cineva!
Mai repede! Mai repede!
E la etajul patru.
- Sus! - Da, domnule!
Hai!
Nu! Nu fata mea. Ai milă.
Faceti loc.
Nu! - Tu rămâi aici.
Hai!
Nu ea!
- Sparge-o! - Da, domnule!
Politia din Baltimore.
Luminează!
O, nu!
- E gol! - E imposibil.
Am auzit cum a închis usa.
La naiba! Fereastra.
E bătută în cuie.
Dumnezeule!
CORBUL
www.titrari.ro
Traducerea si adaptarea dani67 & kiralucy
Titraj manual: sky & dani67
Încrengătura Chordata.
Subîncrengătura Vertebrata.
Cu pisicute...
Căile lui Dumnezeu în natură,
ca si în providentă, nu sunt căile noastre.
E o plăcere să vă revăd pe toti.
Bună, Reagan! ti-a fost dor de mine?
Bineînteles, sunt fericit că m-am întors în Baltimore,
dar, sincer vorbind, mă simt un pic cam deprimat.
Totusi, s-a spus că ceea ce un coniac nu vindecă e incurabil.
Deci, ce spui de un păhărel pentru un vechi prieten suferind?
- Scuze, ce ai spus? - Nimic.
- Să înteleg că ati rămas fără coniac? - E plin de sticle în spate.
Atunci e o chestie de bani.
Nu vreau să te sochez, Poe, dar nu te vedem de ceva timp.
Şi ultima dată când ai fost aici, lucrurile au devenit urâte.
M-am întors în oras doar de câteva zile ca să descopăr cu uimire
că pare să fi epuizat orice fel de credit ce am avut vreodată.
Bine. Dacă bani vrei.
Încearcă să nu faci pe tine.
E adevărat.
Dă-le un rând din partea mea si marinarilor.
- Doamne, omule, acum ce-i? - De abia ajung pentru ultima datorie.
Chiar o să fii asa de hain? "Patriotul" îmi va publica
mâine o recenzie. O să fiu bogat ca un sultan.
Dacă ziarul publică ceva de-al tău
- vii mâine si îti dau eu de băut. - Mâine?
Mâine as putea fi mort. Sau tu poti fi.
- Voi risca. - Ce zici de asta?
Primesc o băutură pentru fiecare de aici care mă recunoaste
sau măcar o poezie de a mea.
Mai bine pleci înainte să-ti sparg capul.
Capul meu e deja spart de la sine, gură-cască crescut peste măsură.
Asa că fii respectuos sau va trebui să-ti dau un tur personal.
Sunt un poet lăudat international.
De asta nu ai nici un ban.
- Eu sunt Poe. - Asta am spus.
Nu sărac (poor), gură-cască.
Poe, Edgar Allan Poe. Îti sună cunoscut?
Nu!
Dau de băut oricui din această cameră care stie să completeze acest vers.
- "Spuse Corbul:" - Dispari!
De I.P. Daley.
- Repet."Spuse Corbul:" - "Niciodată!"
E un poem preferat.
Vive la France!
Nespălatilor!
Filistinilor!
Nu ati recunoaste o voce literară americană autentică
nici dacă v-ar suiera printr-o ureche si ar aluneca din cealaltă!
Dar stim alte lucruri.
De exemplu, cât doare să-ti aduni dintii cu degetele rupte.
Asta-i toată imaginatia ta, stridie ticnită?
Ce?
As putea inventa o multitudine de agonii mult mai rafinate.
Ochii tăi care se dizolvă într-o lingurită de lesie.
Limba ta, scoasă din gură cu un cleste de fierar!
O clismă de smoală fierbinte. Un testicul tras în teapă pe un băt de kebab!
Iesi, rahatule!
Încet, aici.
Pune-o jos.
Iisuse, e doar o fetită. Ce monstru ar face asa ceva?
Katerine LaForte, 36 de ani. Fiica sa, Anna, de 12 ani.
A fost strangulată.
E atât de tânără.
A fost un bărbat puternic. După extinderea strânsorii
sunt mai mult de 20 de cm între degetul mare si arătător.
Căpitane, oamenii tăi sunt de acord că cineva a închis usa pe dinăuntru?
Absolut. Am auzit încuietoarea cum am ajuns.
Şi până când ati dărâmat-o asasinul dispăruse.
Fără urme.
Şi fereastra era închisă când ati intrat?
Nu numai închisă. Bătută în cuie.
Spuneti-mi, cum reuseste un om atât de impunător
să fugă atât de repede dintr-o cameră
cu usa închisă pe dinăuntru
- si fereastră bătută în cuie? - Nu sunt sigur,
dar primarul vrea răspunsuri de data asta, dle inspector.
Oamenii dvs să interogheze vecinii.
Vreau o listă cu toti bărbatii care au vizitat clădirea.
Da, domnule!
O încuietoare.
Activată de un arc.
Dar cuiul era...
Tăiat la jumătate.
Am controlat fereastra de zece ori si nu am găsit niciun arc.
Nu l-as fi găsit nici eu dacă...
Ce e?
Crima asta îmi este cunoscută.
Nu din nou, domnule Poe?
Doamne Sfinte!
Bună dimineata, Percy!
Contrar trecutului, căpitane Hamilton, nu am nicio intentie
de a vă cere bani.
Ce vrei, Poe?
M-am întors în oras pentru fiica dvs, Charles.
Peste cadavrul meu.
- Este vreo optiune? - Poe, te rog!
Ştii că te consider la fel de revoltător ca unele din povestile tale stupide.
Câteva, nu toate. Arăti minunat azi, apropos.
Pleacă, Poe,
înainte să te împusc.
Şi să riscati să murdăriti de sânge cu materie cerebrală
rochia de mătase a fiicei dumneavoastră.
Afară.
Deduc că o invitatie la balul mascat e imposibilă.
Tată, mai bine nu.
Îmi pare rău, Charles.
- Ne vedem pe pistă. - La revedere, Edgar.
Altă umilire josnică.
Te rog, ai milă.
Am copii.
De ce faci asta? De ce?
Sunt doar un critic.
Bună dimineata, "Baltimore Patriot"!
Domnule Poe. Hainele tale!
Doar le-am luat-o înainte aruncătorilor de noroi.
Rezistentă, Ivan, rezistentă!
Cred că vă trebuie ceva mai puternic.
De ce?
O crimă, domnule Poe.
O crimă teribilă.
Scuipă ce ai de spus. Ce e?
Redactorul ăla marsupial a îndrăznit să mute din nou articolul meu?
I-am spus să nu-l atingă. I-am spus, domnule Poe.
Unde e recenzia mea? Unde e?
Ce a făcut?
- A spus că nu mai era spatiu. - Nu mai era spatiu?
Nu mai era spatiu?
Şi pe care tâmpit l-a considerat mai demn?
Longfellow?
- Unde e? - Unde e ce?
Cosul de gunoi. Pentru că exact acolo trebuie să ajungă învelitoarea
asta de peste care suge creierii si deformează sufletele.
Ce drăgut, Eddy!
Adevăratul spectacol de artificii adjectivale de la Poe în persoană.
Nu numai că ai refuzat să-mi publici analiza despre Longfellow,
dar mai si publici poezia sa de mâna a treia!
- Oamenilor le place Longfellow. - Doar ptr că redactori ca tine le spun asta.
Nu ai suflet, Harry? Îmbogătirea artistică a cititorilor tăi
nu valorează nimic pentru tine?
Îmbogătirea artistică? Ai tupeu să vii în biroul meu să-mi dai lectii
când tot ce faci e să critici munca altora?
- Nu e adevărat. Nu e deloc adevărat. - L-ai definit pe Emerson o
"tristă, purulentă târfă literară"si citez.
Pentru că exact asta e. Este onestitatea acum un viciu sau îl preferi
pe scriitorasul ăla epuizat, Griswold, care dă din coadă la orice morman
aburit de fleacuri răsuflate.
Da! Nu prea te apreciază, nu?
Acel om e o nulitate intelectuală. Un adevărat măscărici,
probabil de asta se simte ca acasă cu tine.
ti-ai pierdut controlul.
Sunt falit!
Atunci încearcă să scrii o altă poveste ca "Inima care bârfeste".
- Lumii îi place sângele, macabrul. - Nu crezi că dacă
as putea să scriu o altă poveste ca "Inima care bârfeste"
sau "Hruba si pendulul", mi-as vinde sufletul diavolului?
Henry, trebuie să publici analiza mea! Sunt disperat.
Ascultă! Mie îmi trebuie povesti, povesti captivante.
Nu mai am nimic.
Mi-am folosit toate trucurile.
Atunci termin-o cu alcoolul si tincturile. Îti putrezesc mintea.
Beau doar ocazional pentru a fi sociabil. Pentru a nu mai fi timid.
Şi tincturile sunt terapeutice.
Un paliativ usor împotriva "frigului" cauzat de disperarea unui orfan.
- Scrie-mi ceva ce pot să vând. - Esti un adevărat nemernic, Henry.
De ce faci asta? De ce?
Ce am făcut?
Te rog! Nu!
Consideră, Carl, dacă vrei, inima umană.
Cavitatea asta mică, un spatiu gol, unde gazele se îmbină cu fluidele
si toate secretele si misterele speciei noastre sunt ascunse.
Scrie o altă "Inimă care bârfeste".
Te crezi asa de istet, nu?
Dra Hamilton.
Îngerii,
nici pe jumătate atât de fericiti în ceruri,
ne-au invidiat pe ea si pe mine
Da! Acesta a fost motivul
(cum toti oamenii stiu în acest regat de lângă mare)
pentru care vântul a iesit din nori în noapte
înghetând si ucigând pe-a mea Annabel Lee.
Continuă!
Dar iubirea
ne-a fost mai puternică decât iubirea
celor mai vârstnici ca noi,
a multora mai întelepti decât noi
Şi nici îngerii din ceruri, deasupra
Nici demonii de jos, din adâncuri
Pot separa vreodată sufletul meu de sufletul
frumoasei Annabel Lee.
Îti place?
Cred că e cel mai romantic lucru pe care l-am citit vreodată.
Deci, a trebuit să ascult despre isprava ta toată după-amiaza.
Voiam doar să văd dacă pot face mica aia venă de la gâtul său
să explodeze, în sfârsit.
Cred că tata a început să te suspecteze.
Da si consider de datoria mea
să te iau de lângă filistinul ăla, purtător de arme.
Şi dintre atâtia, tocmai în bratele tale?
- Cine e mai bun? - Atunci de ce îl antagonizezi mereu?
Nu mă pot abtine. Dispretuiesc oamenii care mă dispretuiesc.
Edgar, trebuie să vorbim.
- Ce mănâncă Carl? - O inimă.
- O inimă umană? - Da.
- Cum Dumnezeu ai găsit-o? - Un admirator lucrează la morgă.
Căutam inspiratie.
Deci, spune-mi din nou exact...
cât de multi bani... ai făcut
cu poemul tău auto-proclamat cel mai faimos din lume, despre acea pasăre?
Corbul. Nouă dolari. Dar am mentionat că-i de renume mondial?
Edgar... Edgar.
Nu putem continua asa.
Emily, ce vrei?
Pentru început vreau să te ridici din genunchi
numai dacă nu intentionezi să folosesti această pozitie pentru un alt scop.
Imaginatia e plină de posibilităti.
Dar ce ai avut în minte mai exact?
O propunere.
Vrei să spui căsătorie?
Nu e un gând atât de oribil. Oamenii încă o mai fac din când în când.
- Chiar? Când? - Când sunt îndrăgostiti, presupun.
Dacă as fi îndrăgostit de o persoană, m-as gândi la ea tot timpul?
Cel mai probabil.
Şi mi-as petrece fiecare moment
dorind să acopăr acea persoană de afectiune?
Asa a fost descrisă.
Emily, tu esti cea mai mare si unica mea inspiratie.
Emily Hamilton,
- vrei să fii sotia mea? - Da.
Te iubesc.
Caraghiosule.
Acum, ce facem cu dragul tău tată purtător de arme?
M-am gândit la asta.
Îi vom spune la balul de ziua mea,
în fata tuturor din Baltimore.
Dacă as fi un om mai bun, as interzice asta.
- Dar nu esti. - Ştiu.
Am găsit câteva posibilităti pentru dvs, domnule inspector.
Toate sunt înfiorătoare, după părerea mea.
"O cercetare amănuntită a adus la lumină arcul ascuns."
"L-am apăsat si, multumit de descoperire,
m-am grăbit să ridic cerceveaua."
Asta e.
Edgar Allan Poe.
" Şi Corbul, nemiscat, încă stă si stă într-una
Pe bustul palid al lui Pallas, chiar deasupra usii mele;
Ochii lui ca ochii unui demon ce visează
Şi lumina ce-l cuprinde, pe podea umbra-i aruncă
Şi sufletu-mi, din umbra plutitoare pe podea
Nu se va-nălta
Nevermore (Niciodată)"
Cine urmează?
Se numeste "Fluturele si Albina".
Un titlu rafinat, dnă Bradley.
"Fluturele, al albinei frate, un cântec de primăvară îi cântă.
"Vino, ascultă oda pentru tine, tu, chestie făcătoare de miere"
Opriti-vă, vă rog.
E groaznică. Am suspectat că ar fi asa.
"Tu, chestie făcătoare de miere"
- Am încercat să fac rimă. - Ati reusit.
Juxtapunerea frumusetilor naturii
cu târfele societătii noastre, recent mecanizate,
reducând albina la nimic mai mult decât o "chestie făcătoare de miere",
o rotită inutilă destinată pieirii în masinăria naturii.
Este genial, doamnă Bradley! Este terifiant, dar e genial.
Îmi pare rău să vă întrerup.
- Cineva vrea să vă vadă. - Excelent. Cine?
Dl Poe?
Barbari cu o insignă.
Ce se întâmplă?
- De ce-ar fi părul atras de un magnet? - Ce?
Funinginea este doar reziduu de carbon din cărbune si lemn.
Sunt arestat?
Sunt detectivul Fields. Vă rog, luati loc, dle Poe.
Da, infamul detectiv Fields. Sunt arestat?
Nu. Nu încă.
Atunci mai degrabă as sta în picioare. Să-mi fie mai usor să plec.
Eu sunt...
un cititor al muncii dumneavoastră.
Recunosc că admiratorii mei au făcut multe ca să mă întâlnească.
Nu am spus că sunt un admirator.
Şi totusi le cititi.
Acum două nopti, o fată si mama ei au fost găsite moarte,
Fata era înghesuită în semineu
iar capul mamei era aproape retezat cu un brici.
Ucigasul a scăpat printr-o fereastră
la care o încuietoare a fost simulată folosind un cui tăiat în jumătate.
Va sună ceva cunoscut, dle Poe?
Dar vorbiti despre povestea mea.
O operă fictivă.
Mă tem că nu.
Conform mai multor mărturii ai fost văzut beat acum două nopti
într-o tavernă din apropierea portului.
Când ati plecat?
Nu-mi amintesc.
Plecarea mea a fost... involuntară.
Chiar credeti că am ucis aceste persoane?
Pot să vă văd mâna?
Care?
Oricare.
Poate cu ajutorul unor complici
un astfel de scenariu ar putea fi conceput,
oricât de improbabil ar fi.
Şi totusi, ceea ce nu poate fi contestat,
este faptul că imaginatia dvs este sursa de inspiratie a unei crime oribile.
Atunci, ar trebui să fiu acuzat?
Este imaginatia acum o crimă?
Intră!
Domnule inspector, pot avea un minut?
El este Henry Maddux, redactor la ziarul "Baltimore Patriot".
A fost adus să identifice cadavrul.
Numele lui este... adică, era... Gris... Griswold.
- Ludwig Griswold. - Lucra pentru dumneavoastră?
- Scriitor independent. - Ce scria?
Unele poezii. Mai ales critică. Ştiti, chestii usoare.
Avea cumva vreo relatie cu Edgar Allan Poe?
Desigur. Se urau unul pe altul. Au avut un conflict vicios cam acum un an.
Am vândut o multime de ziare.
- De când îl cunoasteti pe dl Poe? - Edgar? Cam de 10 ani.
Ati publicat o altă poveste de a lui, "Crimele din Rue Morgue".
A scris aia acum câtiva ani când era in Philadelphia.
Am retipărit-o de câteva ori aici.
Oamenilor le plac povestile pline de sânge.
Într-adevăr.
Edgar nu este un suspect, nu-i asa, domnule inspector?
În acest moment, toti sunt suspecti, dle Maddux.
Iertati-mă.
Ştiu că Edgar are o parte întunecată, dar...
e totul aici sus.
Fiecare femeie pe care a iubit-o a murit în bratele lui.
Cred că Dumnezeu i-a dat o scânteie de geniu si a înăbusit-o în nefericire.
Dar să facă asa ceva...
Singura chestie pe care a omorât-o vreodată a fost o sticlă de coniac.
Vă multumesc pentru timpul acordat, domnule.
Ştiu că poate fi un soc pentru dvs, domnul Poe,
dar avem mare nevoie de expertiza dvs. insalubră.
Chiar nu îmi imaginasem contragreutatea să fie... atât de mare.
Avem motive să credem că stiati victima.
- Serios? - Dacă doriti...
Nu cred că îl cunosc.
Atunci, poate asta vă va împrospăta memoria.
"Niciodată superficialitatea complotului
nu a fost atât de mecanizată si deformată de mecanisme fără suflet..."
- Griswold. - Deci, îl cunosteati.
Da!
Ne-am duelat cu vorbe, nu arme adevărate,
cum fac scriitorii ca să vândă ceva ziare.
"Hruba si pendulul" când a fost publicată?
'42, "Povesti de rationament"
Sunt si alte povestiri în colectie?
- Multe. - Specific despre crimă?
Mă tem că da.
Oricât de regretabil ar fi
ati putea fi singurul în măsură să descopere ucigasul.
Există o logică la baza acestor decese.
Credeti că asta vine dintr-o minte logică?
Orice om care decupează o fiintă umană
nu provine dintr-un loc cu logică.
- Atunci de unde? - Boală mintală. Obsesie.
Pasiune...
Eu cred că criminalul ne tachinează.
Vrea să stim că va lovi din nou.
Ce credeti despre asta?
- Acoperea fata victimei. - "Masca Mortii Rosii. "
"Cine îndrăzneste?
Ce este?
Cine îndrăzneste să-si bată joc de noi cu o blestemătie ca asta? spuse Prospero.
Citatul din poveste îl mentionează pe Prospero, un personaj creat de mine
ptr a simboliza aroganta umană, chiar si când se confruntă cu o moarte sigură.
Prospero dă un bal mascat la care Moartea vine deghizată.
Charles Hamilton va da un astfel de bal mâine seară la muzeu.
"Şi unul după altul se prăbusiră veselii oaspeti
în sălile orgiei lor, asternute cu o rouă de sânge."
Dacă "Masca Mortii Rosii" este următoarea poveste
trebuie să folosim această ocazie pentru a-l prinde pe criminal la balul dvs.
Prea aspru. Vreau ceva mai vechi.
"Şi Bezna si Ruina..."
Şase lăzi ar trebui să fie de ajuns.
"Şi Bezna si Ruina si Moartea Rosie
îsi întinseră peste tot si peste toate nemărginita lor stăpânire."
Deci, acest domn se deghizează în... În ce?
"Era învăluit din crestet până-n tălpi în vesminte de mormânt."
Ca un cadavru sau ca un schelet?
Apoi, la miezul noptii, vine si ne ucide pe toti?
Poe e un trădător afurisit. I-am ordonat să stea departe de Emily,
- Şi acum încearcă... - Domnule!
Prea multe asemănări.
Vă rog din nou.
Permiteti-mi să-mi aduc oamenii la balul dvs în costum,
ca să-l prindem pe acest monstru.
Voi angaja si eu oameni în plus,
dar nu voi transforma asta într-un bal al politistilor.
S-a înteles?
Am văzut efectele determinării acestui om.
Dacă a ales într-adevăr petrecerea dvs să...
Nu veti distruge un eveniment pe care Baltimore îl asteaptă în fiecare an.
Atunci insist ca ofiterii mei să fie prezenti.
Bine. Dar asigurati-vă că-si sterg rahatul de pe pantofi.
Cine era Prospero?
Era gazda balului
si primul care a murit.
Este atât de plină de viată.
Am citit...
- Şi ăsta ce face aici? - E cu mine. Tocmai plecam.
Bună seara, dle căpitan. Voiam să vă demonstrez cât de usor se trece de pază.
Bănuiesc că politia este aici pentru a mă alunga.
Dle Fields, vă asigur că dacă dl Poe face parte din investigatia dvs...
Dl Poe are o perspectivă unică asupra anumitor aspecte.
De ce? Criminalul este un alcoolic, un dependent de opiu, un ateu?
Ateu? Mă întelegeti gresit.
Dacă ati sti ce e bun pentru dvs ati sta departe de fiica mea.
Tată, m-am hotărât să-mi schimb costumul pentru balul de mâine seară.
Nu.
Dle Fields, m-as bucura să vă îndeplinesc cererea de securitate suplimentară,
dar dacă îl voi vedea mâine seară aici, va trebui să-l protejati de mine.
De ce ne trebuie mai multă securitate?
Se pare că scrierile mele au devenit inspiratia unui asasin adevărat.
E destul de macabru.
Dacă as fi stiu că operele mele au un efect atât de morbid asupra oamenilor,
mi-as fi dedicat mai mult timp erotismului.
Sunteti josnic.
După cum spuneam, tocmai plecam. Domnisoară!
Da, Percy, condu-l pe acest domn la usă.
Dna Bradley, ati dori să mă însotiti în camera cealaltă?
Ce se petrece?
Emily.
Cred că ar trebui să reconsiderăm anuntul nostru.
- De ce? Te-ai răzgândit? - Nu, niciodată.
Dacă tatăl tău mă vede mâine acolo, ar fi în stare să mă împuste.
Ca să nu mai spun că un criminal depravat s-ar putea ascunde printre oaspeti.
- Nu e prea mult pentru o seară? - Mi se pare palpitant.
Serios? De ce?
Cum altfel Edgar Alan Poe ar putea promite iubire eternă dacă nu
sub amenintarea cu moartea?
Moartea. O stafie. Călăretul fără cap, dacă vreti.
Ar trebui să-l găsim cu usurintă.
Elderidge, ia câtiva oameni si verificati în spate.
Da, domnule.
- La treabă! - Da, domnule.
Cred că vinzi o multime de ziare în zilele astea, Henri.
Două crime într-o săptămână.
Vânzarea a crescut într-adevăr în ciuda evenimentelor nefericite.
E timpul pentru o pisare.
- Pot avea onoarea acestui dans? - Tată!
Nu acum.
Nu stiu ce te preocupă, dar fericirea ta e mai importantă pentru mine
decât îti poti imagina.
Sper că vei gândi la fel si la sfârsitul serii.
Indiferent ce este, trebuie să fii putin mai sociabilă.
Este o adunare importantă pentru mine si pentru noi.
Tată, stiu ce se asteaptă de la mine.
Scuzati-mă!
Vă rog, dati-vă la o parte.
Dati-vă la o parte!
- Oamenii lui Fields nu crează probleme, nu? - Nu, domnule.
- Dar Poe? Vreun semn de la el? - Până acum, nu.
Un pahar de vin, domnule?
Arăti splendid, draga mea.
Niciodată.
"Pot separa vreodată sufletul meu de sufletul..."
Scuzati-mă, astept pe cineva.
"...frumoasei Annabel... Lee."
Dansati cu pasiune, domnule.
Dacă as putea, as dansa cu tine pentru eternitate.
- Te iubesc, Edgar. - Şi eu pe tine.
Dar esti o fată nechibzuită să dansezi cu un străin care poartă mască,
cu un criminal printre noi.
Iată filisteanul.
Curaj, Edgar.
Edgar!!!
Emily!
- Mi-a spus că ati ordonat pentru petrecere. - Cine? Cine a ordonat?
Mi-a spus să vă înmânez asta.
Fiica mea. A luat-o.
- Percy! Înconjurati clădirea! - Găsiti-o!
Haideti!
"Provoc mintea sclipitoare de detectiv a lui Edgar Allan Poe"
"la un joc de inteligentă în care miza este viata lui Emily."
"Veti imortaliza, pentru plăcerea cititorilor dvs,
propria ta Pogorâre în Maelström.
care va apărea, sub forma unei serii, în "Baltimore Patriot".
Să se stie că voi ucide din nou si că pe cadavre voi lăsa indicii
care vă vor conduce la Emily.
Dacă nu voi citi o repovestire intensă a acestei convergente
dintre realitate si fictiune, draga de Emily va muri.
Singura dvs sperantă e să vă imaginati o cale de a o salva.
Vă provoc să încercati să concepeti atentia minutioasă pe care am acordat-o
răpirii sale si încercati să vă imaginati mijloacele elegante ce vor duce inevitabil
la moartea ei.
Sunteti pregătit pentru sarcina asta, dle Poe?
Sunteti în stare să vă imaginati mijloacele prin care să salvati viata iubitei dvs?
Sau povestea asta se va termina asa cum se termină toate povestile dumitale...
Cu Nebunia, Păcatul si Oroarea sufletul complotului?
Aveti dreptate. Eu am ucis-o.
Trebuie să presupunem că dra Hamilton este încă în viată.
De ce să presupunem asta? Pentru că este mai convenabil?
De ce sunt eu de vină? Unde erau toti ofiterii acestia aseară?
Unde erati dvs?
- V-a spus că vine! - Dle Poe, ascultati-mă.
Acest criminal este metodic.
O va tine în viată pentru a vă tine implicat.
Face parte din jocul lui si cu asta va cădea în cursă.
Sunt circumstantele acestui caz care ne dau avantajele.
Le-ati spus oamenilor dvs să se familiarizeze cu fata mea?
O vor vedea la fiecare oră până ce fiica mea îmi va fi returnată.
Dle Hamilton, regret nespus.
Asa cum ar si trebui! A fost luată în timpul supravegherii tale.
- Domnule, dacă ati dori - Ce naiba caută el aici?
Hei! Ticălosule!
Arestati-l. Este vina lui.
E destulă vină de împărtit aici.
Sunt sigur că ati înteles ce vreau să spun cu asta, dle Hamilton.
Domnul Poe este singura legătură cu persoana care v-a luat fiica.
Vă sugerez să tineti minte.
Dati-vă la o parte.
Ne vom întruni din nou în două ore.
Până atunci vreau oameni pe fiecare stradă din Baltimore. E clar?
Da, domnule.
Doamne, ajută sufletul meu cel slab!
Asteaptă. Nu, nu...
Asteaptă... Te rog...
Ajutor! Dă-mi drumul!
Lasă-mă să ies!
Nu, opreste-te! Opreste-te!
Taci din gură, Emily, sau te fac eu să taci!
Bine.
Bine. Îmi pare rău.
Îmi pare rău.
Corpul uman trebuie onorat.
Trebuie să fim mereu respectuosi
si să ne amintim că un cadavru e mai mult de o unealtă.
Vom examina plămânii.
Acest om e o victimă probabilă a tuberculozei.
Domnule profesor? Ce este?
Doamne Sfinte.
Ar putea fi o prostituată, după cum este machiată.
Dumneavoastră l-ati deschis?
Ati avut mâinile curate?
Da. Nu cred că eu am lăsat acea pată de sânge, dle inspector.
Probabil s-a luptat cu el si l-a zgâriat.
Nu s-a luptat cu el.
Nu are răni la încheieturi. Nu poate fi sângele ei, inspectore.
A atacat-o din spate.
Strangulată.
O altă povestire de-a dumneavoastră?
Domnule Poe, v-am întrebat dacă e o altă povestire de-a dvs.
"Misterul Mariei Roget. "
E un nod marinăresc.
Un nod bulină, ca să fiu mai exact.
- Exact ca si în poveste. - Continuati. Despre ce era vorba?
Cine era ea?
Era o tânără fată care lucra în magazinele din Paris în apropiere de Quais.
S-a înecat. Nu se mentiona sângele de pe mâinile ei.
A adăugat el acest detaliu.
Scrieti acum. Fiecare detaliu.
Nodul, rochia, mâinile.
Ochii ei. Sfârsitul ei.
Zâmbetul ei nu prevestea nimic.
Inocenta sa a fost prima parte din suflet care s-a stins.
Şi în timp ce se întâmpla, el stătea nemiscat
privind, să se bucure pe deplin de metamorfoza înspăimântătoare
de la o viată plină de sperantă,
la o moarte fără scop.
Dle Poe!
Eram...
Îmi pare rău să vă deranjez, dar...
Am fost putin îngrijorat în legătură cu...
- Progresul meu? - Da.
Mă simt ca si când m-as fi transformat din autor în personaj într-o poveste de-a mea.
La fel de captiv si de chinuit ca oricare din nenorocitii patetici pe care i-am creat.
Pot întelege asta.
Indiferent ce credeti despre mine, dle Fields,
sunt un maestru al artei mele.
Voi face totul pentru a o salva pe Emily si nu o voi dezamăgi.
Ştiu asta.
Ascultati, cred că am fost prea aspru cu dvs zilele trecute
si as vrea să-mi cer scuze pentru asta.
Sotia mea cânta la pian când a început să tusească cu sânge prima dată.
M-am pregătit pentru ce-i mai rău, dar Virginia părea să-si fi revenit
si eu, prosteste, am cedat sperantei.
Dar către sfârsitul anului sângele a reapărut.
Şi din nou. Mari cantităti de sânge.
Cu febră mare si cearceafurile ei erau stropite
cu un rosu aprins, ude de transpiratie.
Adesea credeam că pot auzi sunetul întunericului,
în timp ce se furisa peste orizont grăbindu-se către de mine.
dar eu...
am fost coplesit de o acută tristete.
Cu toată sinceritatea, când a murit am simtit o mare usurare.
Dar a fost înlocuită repede de întoarcerea acelei melancolii obscure si morbide.
care m-a urmat ca un câine negru...
întreaga viată...
până când am cunoscut-o pe Emily.
Timpul se scurge, inspectore.
Chiar crezi că este în viată?
Sunt sigur de asta.
Magnific.
Poe, ai făcut-o din nou.
Povestirea... îti taie răsuflarea.
Linia dintre adevăr si fictiune nu a fost niciodată atât de...
atât de...
Doar titlul nu mă convinge.
Henry, nu vei schimba niciun cuvânt.
Bine. Ivan! Ivan!
Refă imediat prima pagină.
Melancolia care m-a urmat ca un câine negru...
Te iubesc, Edgar.
Fields!
- Sângele, Poe, este fals! - Sângele?
De pe prostituată! Nu e o prostituată! E sânge fals! E o actrită!
- Sângele de pe mâini. "Macbet." - Exact.
Poe este precum călăul, nenorocitul, făcând bani de pe urma mortilor.
Luati-vă ziarul! Despre un criminal în serie în libertate!
Cantrell este la teatru. Toate iesirile sunt blocate.
Presupun că e te Imperial. Îl frecventa mama mea.
Victima era încă în costumul de scenă.
Ceea ce sugerează că a fost răpită direct din teatru.
O vom găsi.
Mi-as da cu bucurie viata pentru Emily, inspectore Fields.
Ştiu că ati face asta.
Iesi, pată afurisită. Am spus să iesi!
Unu, doi...
Acum e momentul s-o faci.
Infernul e de nepătruns!
Ce naiba se petrece? Cine sunteti?
Eu am ordonat Politia aici. Am mandat de perchezitie.
De ce? E un spectacol în desfăsurare!
- Adu aici toti masinistii! - Trebuie să manevreze frânghiile.
Mai întâi dispare Lady Macbet, apoi voi, nemernicilor...
Zece secunde.
Arătati-mi mâinile.
Tu, un pas în fată. Scoate-ti mănusile.
- Asta este întreaga dumitale echipă? - Da.
- Sunteti sigur? - Foarte sigur.
Numărati-i din nou.
Ce faceti? Ştiti că lipsesc sapte minute până la schimbarea scenei?
- De unde veniti? - Liverpool!
Am trei zile de pauză să câstig ceva în plus.
- Asa că dacă nu vă supărati, vă rog... - Cititi asta.
Este "Macbet". Ştiu piesa
- Lipseste cineva. - Cine?
- Maurice. - Unde este?
Nu stiu, dar nu are voie nimeni să plece până când nu se termină spectacolul.
E aici.
Dacă vreunul din ei încearcă să plece, împuscati-l.
Da, dle.
Pune-ti cămasa de noapte.
Tu, de acolo! Iesi! Arată-te!
Stai!
Arată-te!
Te voi omorî!
Am un pistol îndreptat spre tine.
Iesi acum afară! tine mâinile la vedere sau voi trage.
Nu mă împusca! Joc în piesă!
Esti în regulă? Rămâi aici, bine?
- Ce s-a întâmplat? - Pistolul meu! L-am pierdut.
- L-am văzut. - La naiba.
- Încuiati usile! Este în teatru! - Da, dle!
Care masinist a dispărut? Care-i numele?
Maurice.
- Hei! Unde-si tine trupa lucrurile? - Avem vestiare jos.
Aici. Poe!
Fields, aici! Sus.
Ce-i asta?
Pare o bucată de peste.
Este o limbă umană.
Ce înseamnă?
Asteaptă. Da. "Adevărul în cazul Valdemar."
Un om este suspendat între viată si moarte prin mesmerism.
Un cadavru viu care poate vorbi doar prin vibratiile limbii sale.
Este putin burlesc.
- Dar limba nu a fost tăiată. - Dle Poe! Dle, a avut loc un accident.
Cu mai multă putere!
Haideti! Continuati! Vom avea nevoie de mai multă apă!
Focul nu se va stinge singur! Haideti!
Îndepărtează oamenii ăstia de lângă clădire!
- Vă rog, înapoi! - Nu sunteti în sigurantă! Cu totii înapoi!
O damnatiune pe Pământ.
Pucioasa infernului, hrana sa, consumată de la nastere în singurătate.
Să mergem, oameni buni. Miscati-vă! Miscati-vă!
Ferestrele au fost sparte mai întâi. Nu cred că a fost un accident.
Sunt sigur că aveti dreptate.
Dle, am găsit si asta.
As fi bucuros să îl iau dacă nu este al dumneavoastră.
Se tine de noi de când am ajuns aici.
Îmi dau seama după sunet că e al meu.
Vă multumesc, dle politist.
De ce îmi faci asta?
Te rog, dă-mi drumul.
Nu pot.
Ba da, poti.
Poti.
Te rog.
Îmi este foarte frig.
De ce faci asta?
Te rog nu mă lăsa să mor aici.
Dră Hamilton...
Nu! Nu! Nu! Nu!
Dle Poe.
- Mă tem că am rămas fără locuintă. - Da, am auzit.
Dar nu as vrea să vă deranjez.
Aa, da, desigur. Mă iertati. Vă rog, intrati.
Pentru cei din Baltimore am devenit unul din demonii creati de mine.
- Focul a fost pus intentionat. Ati auzit? - Da, am auzit.
Orasul este înfuriat. Primarul vrea răspunsuri.
Un alt set de crime nerezolvate? Ăsta e răspunsul?
Era aproape. Dacă nu mi-ar fi scăpat arma...
Probabil.
Dar am făcut progrese.
Din registrele teatrului rezultă că marinarul se numeste Maurice Robichaux.
Numele acesta vă spune ceva?
Nu.
Cantrell si cu mine am făcut investigatii la docuri.
Se pare că lucra pe un vas comercial care a ajuns în port acum cinci zile.
Când au început crimele.
Şi, ca alti marinari, s-a angajat ca masinist la teatru.
Dar, după câte stim, astăzi nu era acolo.
A planificat totul până să sosim noi.
Uite, ar putea fi dificil, dar am învătat că...
pentru a găsi acul în carul cu fân trebuie să scotocesti prin fân.
- Aceste registre ale navei... - Registrele navei?
Trebuie să vă reamintesc, dle Poe, că fiecare detaliu este esential.
Spuneti-mi, nu vă este jenă de esecul dvs mizerabil
în a-l scoate la iveală pe asasin?
Nu vă gânditi? Reputatia dvs este în joc? Uitati-vă la mine.
Patru persoane sunt moarte.
Un înger este la mila unei bestii depravate,
dar acest functionăras se chiorăste în registre si calendare!
Este vreo nenorocită de glumă?
Ce altceva ar trebui să facem?
Să alergăm prin Baltimore strigând numele ei?
Şi acum, vă rog, gânditi-vă.
Începem de la marinar.
Ati mai scris vreodată ceva despre un marinar?
Nu.
- Ati vorbit cu căpitanul vasului? - Da. Sigur.
- Şi? - Robichaux era un marinar apreciat.
Era plăcut de altii. Avea o familie acasă.
- Unde? - În Franta.
La Nimes.
- Vă spune ceva? - Nu.
Da! Posibil! Cine stie?
Vedeti? Ce mă tot întreb e: de ce Baltimore?
"te Fortunato" a acostat în porturile din întreaga lume.
- Ce ati spus? - A fost peste tot în lume.
- Numele navei. Repetati-mi-l! - Fortunato.
Miile de vătămări ale lui Fortunato le-am suportat cum am putut mai bine.
Ce este?
- Prima frază din "Balerca din Amontillado". - Continuati.
O povestire despre răzbunare. Un om îsi ucide rivalul zidindu-l.
Victima, pe nume Fortunato, e îngropată de viu.
- Unde? - În catacombele unui palat.
- Povestirea se petrece în Italia. - În Baltimore nu sunt catacombe.
- Nu, dar sunt tuneluri sub oras. - Tuneluri?!
Reteaua de canalizări.
Căutati orice ar indica zidărie recentă.
Vom cronometra asta. Voi fluiera asa...
si toti îi vom striga numele la unison din toate părtile tunelurilor.
Emily!
Apoi va fi o pauză de zece secunde de liniste absolută
când vom asculta si cel mai slab sunet.
Orice ar indica miscare în spatele peretilor.
Dacă un politist detectează ceva, va sufla din fluier
si acea parte de perete va fi examinată.
- Este clar? - Da, dle.
Să ne miscăm!
Emily!
Aici! Sunt aici!
Uitati! Culoarea mortarului e diferită.
tine asta.
Poftim! Dă-te înapoi!
Ce este? Ati găsit-o?
E ceva. Dă-mi felinarul.
Ce este, inspectore?
- Continuă să sapi! - Da, domnule.
Opreste-te!
Chemati doctorul!
Nu plângeti pentru viata marinarului. Ştia că va muri oricum,
dar moartea lui a servit scopului de a vă lăsa indicii.
Succes, Poe. Emily e mai slăbită cu fiecare oră ce trece atât fizic cât si spiritual.
Îl voi ucide. Oricum se va termina asta
îl voi ucide pe acest individ depravat.
"Succes!" Chiar si în scris este barbar.
- De ce să-l îmbrace ca pe dra Hamilton? - Pentru plăcerea de a mă vedea suferind.
John, adu lumina mai aproape. Cred că am găsit ceva.
- Ce e aia? - Ajutati-mă să-l întorc.
Pregătiti? Haideti!
Cred că l-am găsit pe marinarul nostru dispărut.
- E un sextant. - Alegere firească pentru un marinar?
Fratele meu a fost pe mare. Multi îsi fac asta în Orient.
Crestătura asta în carne e proaspătă. Încă are cheaguri. Asasinul a făcut asta.
- Crezi că e din luptă? - E prea bine definită.
E o coordonată latitudinală. Măsurând unghiul Soarelui la cel mai înalt punct
îti spune cât de departe esti de Ecuator. E inutilă fără longitudine.
Chiar si în armată se predă navigatia de bază.
Am fost la West Point. M-au exmatriculat, fiti linistit.
Fields, uită-te acolo.
Să vedem.
- Dă-mi bisturiul. - Poftim.
Limba i-a fost scoasă.
Şi asta a înlocuit-o.
- La ce ajută? - Pentru longitudine.
Stilou si hârtie. Ne dă o locatie.
Deschideti! Deschideti usa!
- Unde este Hamilton? Hamilton! - Ce s-a întâmplat?
- Avem nevoie de hărtile nautice. - Şi almanahurile astronomice.
- De ce? - Ne-a dat locatia lui Emily.
Ceasul acesta e al meu. Credeam că l-am pierdut. Criminalul v-a lăsat asta?
- Pe corpul marinarului. - În... mai exact.
- Nerusinatul. - Împreună cu coordonatele latitudinale.
Incredibil.
Trebuie să mă iertati, nu am experientă în tehnicile navigatiei.
Pentru a obtine o pozitie exactă e nevoie de trei lucruri:
un sextant, un cronometru precis si un almanah astronomic.
Almanahul ne spune ora exactă în care Soarele se găseste la zenit.
Precis miezul zilei.
- Să mai aduc, domnule. - Lasă-l, vă rog.
În regulă, Percy. Adu altul.
Daca orologiul e setat după ora Greenwich putem calcula cat e de departe
- la est si la vest de Greenwich. - 12:27... 28, mai degrabă.
- Care din ele, la naiba? - 28.
- 12:28. Da? - Da.
Longitudinea e o măsură a timpului la est sau la vest de Greenwich.
Latitudinea, distanta de la Ecuator. Adică Nord sau Sud.
17 grade Nord.
Indiile de Vest! Nu poate fi. Nu ar fi putut s-o transporte atât de departe.
- Aici. - St. Croix.
Nu! E imposibil. E la două săptămâni de drum.
Nu se referă la insulă. St Croix, Sfânta Cruce.
- Sfânta Cruce - Sfânta Cruce? Parohia noastră!
Cantrell! Tu si cu ceilalti... prin spate. Răspânditi-vă!
Dacă e nevoie, spargeti un geam! Trebuie să intrăm!
- Emily! - Hai!
Emily!
Coltul de nord-vest!
John!
Sunt aici, John!
E aici!
Acolo! Calul negru!
Să mergem!
- Fields! - Prinde-l! Găseste-l, Edgar! Du-te!
Numele tău! Lasule!
Cine esti!
Poe!
Poe.
Asasinul a fugit. Şi calul meu.
- Cum e Fields? A fost rănit. - E la dr Clements.
- Şi tu ce vei face? - Ziarul se tipăreste peste trei ore.
E un mormânt gol. Avea numele lui Emily pe el.
Ăsta era indiciul lui. De asta ne-a trimis acolo.
Probabil. Şi să ucidă din nou.
Îmi pare rău, Poe. E numai vina mea. Nu trebuia să continui cu balul.
Astea erau povestile mele.
Iubirea fiicei dumitale pentru mine e motivul pentru care un alt om e mort.
Mergeti la dr Clements. Eu mai am o poveste de scris.
Edgar! Azi, Emily încă mai trăieste.
Doctore, lasă-mă să plec! Lasă-mă să plec! Se scurge timpul!
Nu spuneti prostii! Pentru numele lui Dumnezeu, ai un glonte în piept!
Acum întinde-te si lasă-mă să-mi fac treaba înainte să sângerezi până la moarte.
Nenorocitul acela o va ucide azi! Asa că scoate-mi glontele si pune-mă pe picioare!
În bucătărie e o sticlă cu whisky. Adu-o aici.
- Ce naiba e? - Un magnet.
Trebuie să aflu unde-i glontele înainte să-l extrag.
Îmbibă fata de pernă cu whisky. Restul dă-i-l lui. Va avea nevoie.
Albul diafan al osului era acum vizibil sub carnea sfâsiată a degetelor
în timp ce Emily zgâria înnebunită lemnul sicriului său,
un animal disperat, care se îneacă,
Pământul crestea în jurul ei, nisipul inexorabil al unei clepsidre,
în timp ce ultima respiratie o duce în amurgul constiintei.
până când...
Acum stia că orice sperantă era pierdută.
Esuase si doar un singur lucru îi mai rămăsese de făcut.
Un ultim gest.
O ultimă rugăminte disperată. O viată oferită pentru alta.
- O, dle Poe! Nu! Nu puteti! - Pregăteste tipografia, Ivan.
- Dar, domnule! - Fă-o!
- Nu trebuie să vă asumati vina, dle Poe. - Este altcineva pe care as putea să acuz?
- Ucigasul e vinovat. - Lasă-mă să citesc aia.
Domnule, trebuie să...
Poe putea simti otrava hrănindu-se deja cu sângele lui.
Cum viermii o vor face, de asemenea, în curând.
- Iisuse, Edgar! - Câstigi destui bani, Henry?
- Nu o faceti! Dle Poe! - Se va vinde?
- Dle Poe! - Esti un dezechilibrat.
Te arunc în închisoare, animal afurisit!
- Şi eu te trimit în iad! În iad! - Dle Poe! Nu! Nu merită.
Clements!!
Iertati-mă, dle Poe. Am adormit în timp ce vă asteptam pe dvs si pe inspector.
- Cât e ceasul? - Trecut putin de sase, dle.
A sosit ziarul pentru dvs.
VIAtA ÎN BALANtĂ
Remarcabil să văd cum lumea fură ziarele altora.
Nu pot tipări suficient cu alegerile si crimele astea oribile despre care tot scriu.
Mai e ceva pentru dvs, dle Poe.
O capodoperă, dle Poe. Un epitaf demn de talentul dvs.
Când a fost adus?
Nu stiu exact, dar a fost înainte să fie aduse ziarele.
- De unde stii asta! - Era pus sub ziar.
Imposibil. Uită-te la striatiile cernelii.
- Nu înteleg. Îmi pare rău. - A plouat peste el.
E adevărat. A plouat noaptea trecută înainte de răsărit.
În schimb ziarul e uscat.
Nu sunt sigură. Ziarul a fost adus mai târziu, după ce ploaia s-a oprit.
Acest bilet e un comentariu la cele scrise de mine în ziarul de azi,
dar a fost adus înainte ziarului.
Deci stia povestea de dinainte.
O citise deja.
Unde îmi este pistolul?
Fir-ar să fie!
Cerneala!
E cerneală de tipărit.
"Patriot"!
Henry, o să-mi spui unde este!
Henry! Spune-mi! Unde-i?
Te apropii.
Ivan!
Surprins?
- Unde-i Emily? - E pe moarte.
Mai repede decât mă asteptam.
Asadar, a trebuit să grăbesc lucrurile si să trimit editia de dimineată
ca să realizati că nu era nimeni altul decât umilul dvs zetar si cel mai mare admirator.
O băutură?
Nu stiti cât am asteptat momentul acesta, să stăm asa, fără măsti!
- De la artist la artist. - De la artist la artist.
Desi admit că atunci când am citit ultimul articol,
m-am simtit mai mult muză decât artist.
Esti nebun.
Chiar, dle Poe? Chiar dvs o spuneti!
- Unde-i Emily? - Unde este Emily? Asa simplu?
Fără să cercetati meandrele motivelor cele mai întunecate ale omului?
Fără să intrati în misterele constiintei sale? Nu sunteti dvs, dle...
Unde-i?
Un deznodământ destul de deziluzionant, trebuie să spun.
Dar asa e viata, nu? E mult mai putin satisfăcătoare decât fantazia.
E timpul ca această poveste să ajungă la sfârsit.
Foarte bine. Dati-mi pistolul.
Ati ajuns atât de departe, dle Poe. Acum vreti să dati înapoi?
Ştiti ce urmează. Doar dvs ati scris finalul.
Ori apăsati griletul si mă omorâti pe mine si pe tânăra dră Emily,
ori îmi dati pistolul.
- Va trăi. - Asta a fost solutia dvs, nu?
Trebuie să admit că nu plâng cu usurintă, dar m-ati făcut să plâng ca un copil.
Dintotdeauna am avut pasiunea pentru otrăvuri. Asa mi-am ucis tatăl.
Ideea de a bea ceva care te ucide
dar să ai timp să porti o conversatie, e... cum se spune...
bogată în posibilităti dramatice, nu?
Uitati-vă la mine. Să discut despre posibilitătile dramatice
cu unul din cei mai mari scriitori din epoca noastră.
Dar trebuie să spun, a fost o mare onoare să lucrez cu dvs, domnule.
- Să lucrezi cu mine? - Ştiu că ideile sunt ale dvs,
eu le-am luat doar cu împrumut.
Cu exceptia limbii lui Valdemar. A fost ideea mea.
O metaforă subtilă, m-am gândit eu.
Subtilă? Nu a avut niciun sens! Chiar si la final, mă aflu în fata unui plagiator
fără originalitatea de a se inventa pe sine însusi.
- Eu te-am inventat. - Aveti perfectă dreptate.
Sunt cea mai mare realizare a dvs. Capodopera dvs.
În lumea cui existăm fiecare acum, Edgar? În a mea? A dumitale?
Eu nu stiu răspunsul. E genial.
Ei bine, continuati, dle.
Până la fund.
- Am nevoie de o trăsură acum! - Domnule inspector!
Am nevoie de o trăsură si trimite un mesager la casa lui Charles Hamilton.
Spune-i să meargă la "Baltimore Patriot"! Fă-o!
Asa a fost scris. Azi voi muri...
o groapă de pământ în descompunere mă asteaptă,
e un sfârsit drept pentru un om consumat de moarte întreaga viată.
Emily, primeste-mi sărutul acesta pe frunte.
Ce cuvinte frumoase, domnule! Poet până la moarte.
- Presupun că e pentru dra Hamilton? - Unde e?
Unde-i? Ştiti ceva, dle Poe? Eu trăiam pentru povestirile dvs.
Trăiam pentru ele. Când ati încetat să mai scrieti...
...cred că am înnebunit putin.
Dar am continuat să cred, chiar dacă m-ati îndepărtat.
Încă mai credeam în viziunea dumitale, un viitor în care oamenii s-ar fi îngrămădit
doar ca să vadă ceea ce doar oameni ca noi pot imagina.
Ştiam că mai puteati scrie una, dle.
Nimeni nu vă va uita.
Ati fost vreodată în Franta? Acolo e un tânăr scriitor, Jules Verne.
- Îl cunoasteti? - Ce?
- Paris - Îmi aminteste mult de dvs, domnule.
Unde este? Îmi datorezi asta! Unde este?!
Orice era mai bine decât această agonie.
Orice era mai tolerabil decât această batjocură.
Nu mai puteam suporta acele zâmbete ipocrite.
"Inima care bârfeste".
Ea e aici.
- Trăsura pentru dl Reynolds! - Vin imediat! O clipă!
Adio, dle Poe.
Mi-a făcut plăcere compania dumitale.
Reynolds...
E aici! E aici!
Emily!
Răspunde-mi!
Emily! Te rog, răspunde-mi!
O, Dumnezeule!
Emily...
Dumnezeule!
Un vis într-un vis.
Emily...
E aici. E aici!
Emily! Emily!
Emily!
Deschide ochii.
Deschide ochii. Deschide ochii.
Emily, deschide ochii!
Da!
Esti tu, Edgar?
- Te iubesc. - Şi eu te iubesc.
Sunt aici. Te-am găsit, iubito.
Acum să mergem.
Stai trează. Voi avea eu grijă de tine pentru totdeauna.
Mergem acasă.
- Ai vorbit serios? - În legătură cu ce?
Când ai spus că te vei căsători cu mine.
Da. În viata asta si în următoarea.
Faceti loc! Faceti loc!
Ce e cu voi? Faceti loc!
- Unde este Poe? - Era aici acum o clipă.
Poe!
Grăbiti-vă! S-o întoarcem!
Unde este Edgar? Unde este Edgar?
Fiti atenti!
Gata! Du-te! Du-te!
Domnule!
Sunteti Edgar Alan Poe, corect?
Eu sunt.
Pentru câteva minute încă.
Sunteti bine? Nu arătati prea bine.
Doriti să chem pe cineva?
- Reynolds. - Vreti să-l găsesc pe Reynolds?
- Are si un prenume? - Nu.
Spuneti-i lui Fields că numele său de familie e Reynolds.
Mă iertati, dle. Ceea ce spuneti nu are sens.
Avertizati-l pe Fields.
Dumnezeule, ajută-mi sărmanul suflet.
Dle Fields!
- Sunt doctorul John Morgan. - Doctore.
- Cunoasteti cauza decesului? - Nu, îmi pare rău.
Am câteva idei, dar...
după cum stiti, când a fost adus aici era confuz.
- Mi s-a spus că declama. - Da.
Continua să spună să vă avertizez că că numele dvs e Reynolds.
Vă ajută la ceva sau sunt prostii?
Poate amândouă.
Bine. Multumesc pentru tot ce ati făcut.
As fi interesat să aud rezultatul examinării dumneavoastră.
Primeste acest sărut pe fruntea ta.
Şi ca despărtire-acum, măcar atât permite-mi...
Nu te înseli, ce crezi
Că zilele mele au fost un vis.
Tot ce vedem sau ni se pare
E doar un vis într-un alt vis.
Dle Reynolds, vă rog urmati-mă la trăsura dumneavoastră.
Multumesc pentru ajutor.
Bună, Ivan.
Traducerea si adaptarea după sonor dani67 & Kiralucy
Titraj manual: sky & dani67
www.titrari.ro
Download Movie Subtitles Searcher from www.OpenSubtitles.org