CU 28 DE ANI ÎNAINTE...
DECEMBRIE 2022
Sunt mândru de cariera mea, am făcut două misiuni pe front,
dar nu aveam de gând să fac carieră.
Laboratorul de Cercetare al Armatei era pasiunea mea.
Mi-am folosit solda să merg la facultate, momentan predau biologie la liceu.
Bine, Dan. Cred că Arthur încă se gândeşte la propunere.
Grozav, dar am mai multe informaţii şi sunt în apropiere.
- Vreau să-ţi aduc o nouă propunere. - Te pun în aşteptare.
Muri?
Niciunul dintre voi nu e copilul meu. A văzut-o cineva pe Muri?
- Vin! - Ia astea.
Ai o misiune: să le duci în bucătărie.
- Da, să trăiţi! - Bun. Mărşăluieşte!
- Grozavă petrecere! - Mersi.
- Miroase nemaipomenit aici! - Mulţumesc.
Lucrurile se înfierbântă în această finală a Cupei Mondiale.
Aleargă pe teren...
Hei, Forester!
- Îl fur pe Dan. - Mă scuzaţi.
Nu mai avem şerveţele de Crăciun.
Avem Am venit doar pentru bu-hu-hu sau La mulţi ani de 70 de ani.
- Alege-le pe cele cu 70. - Da.
Am apelul în aşteptare. Încearcă să-l găsească pe Arthur.
- Chiar acum? - Se întâmplă. Chiar acum.
O să-ţi trag un pumn în faţa ta foarte frumoasă, din păcate.
Ăsta este marele apel. Sunt în etapa finală.
E vorba de muncă efectivă, într-un laborator adevărat. E visul meu.
Ei bine, visul lui Muri este să te uiţi la meci cu ea.
Bună.
Mă întorc înainte de sfârşitul meciului. Bine?
Ce-i asta?
Este... Tatăl tău i-a trimis lui Muri o felicitare de Crăciun.
Putem să vorbim despre asta mâine?
- Iubitule, o să vorbim... Ce? - Nu trebuie să vorbim despre asta.
Încearcă doar să fie bunic.
Cred că a pierdut acest drept când ţi-a abandonat soţul.
Iubitule, nimeni nu mănâncă din salata mea Moş Crăciun.
Când mă întorc, o să am un nou loc de muncă
şi o să-ţi mănânc toată salata Moş Crăciun.
- Salut, Dan! - Pa!
- Arthur. Salut, omule! - Mă bucur că ai sunat.
- E o poziţie foarte competitivă. - Da, domnule.
Iar experienţa este totul.
Am experienţă în conducere. Am condus misiuni de luptă în Irak.
- Se aplică, oare? - Pentru predarea la liceu e utilă.
Ascultă, eşti un candidat grozav.
Singurul lucru care-ţi lipseşte este experienţa în sectorul privat.
Care este o parte importantă din ceea ce căutăm.
Băieţi...
De aceea a trebuit să facem o alegere grea.
Am găsit pe altcineva.
Experienţa şi educaţia sa ni se potrivesc mai bine.
Îmi pare rău, Dan. Succes!
Da.
Normal că nu pe tine te caută.
Eşti un idiot.
Scuze!
ENCICLOPEDIA ŞTIINŢEI PENTRU COPII
Ce s-a întâmplat?
Transmitem în direct din Qatar prima Cupa Mondială de iarnă.
Ştii cine e Selman Waksman?
Ştiu.
A descoperit vaccinul împotriva tuberculozei.
Serios?
Ştii unde l-a găsit?
Tu să-mi spui.
În noroi, cu viermi şi caca.
Căldura extremă a oraşului nostru gazdă
face ca jocul în timpul verii să fie imposibil.
Vezi oamenii ăştia care joacă fotbal? Sunt cei mai buni din lume.
Îţi vine să crezi?
- Şi eu vreau să fiu cea mai bună. - Da?
Cum eşti tu la ştiinţă.
Cum sunt eu la ştiinţă.
Ştii de ce e nevoie ca să fii cel mai bun?
Trebuie să-ţi spui: Am să fac...
Am să fac... trebuie să gândeşti asta, ce nu vrea nimeni altcineva să facă.
Da. Nu-i aşa?
Mi-a fost menit să fac ceva special cu viaţa mea.
Totul o să fie bine, tată.
Mulţumesc, draga mea. E foarte drăguţ din partea ta.
Deşi sunt destul de convins că eu ar trebui să-ţi spun ţie asta,
şi nu invers.
E cornerul. Ar putea fi lovitura cea mare.
A ajuns... Şi balonul e respins de portar.
E lovitura de bicicletă!
- Tată, uite! - Staţi aşa!
Se îndreaptă spre poartă. E singur. Are un singur jucător defensiv în spate.
Se apropie de poartă. Incredibil! Poate să marcheze?
Da, el...
... femei şi bărbaţi înarmaţi stau pe teren.
Am reuşit să intrăm, locotenente.
Bine recepţionat.
E în regulă.
Noi suntem voi, cei de peste 30 de ani.
E în regulă, scumpo.
Luptăm într-un război.
Duşmanul nostru nu este om.
Şi suntem pe cale să pierdem.
Peste 11 luni, toate fiinţele umane din viitor
vor fi şterse de pe faţa Pământului,
dacă voi nu ne ajutaţi.
Avem nevoie de voi,
taţii, mamele şi bunicii noştri.
Avem nevoie să luptaţi alături de noi
ca să avem o şansă de a câştiga acest război.
Ce-i asta, o glumă?
Voi sunteţi ultima noastră speranţă.
RĂZBOIUL DE MÂINE
Acum 12 luni, habar nu aveam cum ne vor schimba viaţa acele cuvinte.
Imediat, s-au înfiinţat pe tot globul instalaţii de salt
care să trimită armata mondială în viitor
şi să ajute în lupta cu ghimpalbii.
Primii 1.000 de soldaţi vor merge 28 de ani în viitor.
Aşteptăm cu nerăbdare întoarcerea lor.
După şapte zile, speranţele s-au năruit. Puţine trupe au supravieţuit.
Deoarece doar 50% din militari sunt calificaţi pentru saltul în timp,
era nevoie de civili în sprijinul efortului de război,
astfel încât liderii lumii au acceptat să instituie prima recrutare mondială.
Ieri, erau civili.
- Noi suntem voi. - Dar astăzi, sunt soldaţi.
Dar, chiar şi cu mii de soldaţi civili trimişi pe săptămână,
viitoarea populaţie globală se estimează în prezent a fi sub 500.000.
Cu o rată de supravieţuire a recruţilor sub 20%,
mulţi se întreabă: Merită?
Mişcarea Anti-Război câştigă teren.
Există revolte şi proteste peste tot în lume.
Ce să facem, să ne punem mâinile în cap şi să zicem: Scuze că muriţi?
De ce ar trebui să mai ducem un război care nici n-a apărut încă?
Cei care mor sunt copiii şi nepoţii noştri.
Nu putem să privim pasivi cum sunt şterşi de pe faţa Pământului.
Trebuie să recrutăm mai mulţi civili,
să luptăm, dar şi să ajutăm la rezolvarea problemei.
Trebuie să facem tot ce putem să oprim extratereştrii.
Ar putea fi ultima noastră şansă de a salva omenirea.
Te rog, nu-i lăsa să te recruteze! Nu-i lăsa să te ia!
Cred că ai avut un coşmar, draga mea.
- Nu-i lăsa să te ia! - E în regulă. Respiră.
E în regulă. Respiră adânc. Nu-i aşa, tati?
Da. Inspiră. Expiră.
Da.
Ce aduce respiraţia în fluxul sanguin?
- Oxigen. - Foarte bine. Ai nevoie de oxigen.
- Oxigenul îţi hrăneşte... - Creierul.
- E prea uşor.
E prea uşor? Bine.
În ce transformă procesul de respiraţie oxigenul?
În dioxid de carbon.
- Cum se mai numeşte? - CO2.
Bine, poate ai nevoie...
Poate ai nevoie de o provocare fizică. Ce zici de asta?
Încearcă să mă strângi cât de tare poţi. Vezi dacă poţi să faci să mă doară.
Nu aşa de tare!
Dacă deschideţi cărţile la pagina 47...
se vorbeşte despre fotosinteză şi magia clorofilei.
Sunt chestii interesante.
Nu e ca şi cum ai scoate un iepure dintr-o pălărie, dar este magie.
Dacă stai să te gândeşti, ceea ce expirăm noi inspiră un copac?
Ştiu, aţi rămas fără cuvinte fiindcă e foarte captivant.
Bine, atunci
vreţi să vorbim despre altceva? Haideţi să vorbim despre altceva.
Ce vă pasionează? Zice cineva? Despre ce vreţi să vorbim?
Zice cineva?
Chiar? Nimeni din clasă, în afară de Martin?
- Despre ce vrea să vorbească Martin? - Despre vulcanii antici.
Vulcanii antici.
Vulcanii sunt furia naturii, oameni buni.
Da. Ceea ce ai demonstrat grafic la ultimul târg de ştiinţă.
Ce rost are?
- Ce rost are ce? - Orice.
Şcoala. Notele. Facultatea. Totul e o porcărie.
Da. Am văzut noile estimări de cifre.
Pierdem, punct.
Extratereştrii ne omoară pe toţi.
Cifrele alea sunt din anul 2051. Adică peste 30 de ani.
Şi? Iau mii de oameni în fiecare săptămână.
Unchiul meu, mama Tinei.
- Au plecat, omule. - Ascultaţi.
Ştiu că pare destul de nasol,
dar, dacă există un lucru de care are nevoie lumea acum,
sunt oamenii de ştiinţă.
Nu putem să ne oprim din inovare.
Aşa se rezolvă o problemă.
Ştiinţa e importantă.
Aşa că trebuie să ne concentrăm.
ALERTĂ - PREZENTAŢI-VĂ LA SECŢIA MILITARĂ PENTRU CONFIRMAREA STATUTULUI RECRUTĂRII.
Nu este războiul nostru!
- James Daniel Forester Jr. - Da.
- Vi se spune James sau Jim? - Dan. Al doilea nume.
- Certificat de naştere, paşaport. - Da.
Ar trebui să fie acolo. La fel şi contractul meu de muncă.
Puteţi lua loc, vă rog? Acolo.
- Sigur. - Mulţumesc.
Scoateţi-vă cămaşa, vă rog.
Să-mi scot cămaşa?
Pentru ce e asta?
E doar un test.
Bine. Puţin cam strâns, probabil, dar e-n regulă.
O centură de siguranţă. Bine. Ce este, un test de conducere?
Nu.
Nu aveţi glume în viitor?
- Aveţi copii, dle Forester? - Uitaţi-vă în sus.
- Am o fiică. - Nu-i văd certificatul de naştere.
- Nu e acolo? - Nu.
N-am ştiut că aveţi nevoie de certificatul ei de naştere.
Nu este necesar.
- Dar, dacă muriţi în acţiune... - Braţul întins.
... persoanele aflate în întreţinere primesc un milion de dolari.
Acum vreţi să verificăm din cine e alcătuită familia dv.?
- Da. Staţi puţin. - O să aveţi o senzaţie de frig.
Ce e testul ăsta, ce testaţi?
STATUT DE RECRUTARE ACTIV - 2
STATUL GEORGIA - CERTIFICAT DE DECES
- Ziua morţii lui... - Ce şoptiţi?
Recepţionat.
Dle Forester, aţi fost trecut la statutul Activ-2.
Ce?
Îndepliniţi toate cerinţele pentru recrutare.
Care sunt cerinţele pentru recrutare, să ai puls?
Apare că la 11:23, Ora Standard de Est, pe 13 octombrie 2030,
veţi fi declarat mort.
Apare că o să mor peste şapte ani?
- Muşcaţi. - Cum mor?
- Nu pot oferi această informaţie. - Dar ştii?
- Ar fi bine să muşcaţi... - Scuză-mă.
... ca să nu vă răniţi limba.
Puteţi să vă conformaţi şi să muşcaţi?
Dă mâna la o parte, altfel îţi retez degetul.
Putem să încetinim puţin?
Staţi aşa. Puteţi încetini puţin?
Ia staţi. Ce-i chestia...
Acest dispozitiv vă facilitează saltul către şi din războiul din viitor.
E sincronizat cu biosemnătura dv.
şi poate fi scos numai după ce vă finalizaţi misiunea militară.
Banda de salt ne permite să vă urmărim oriunde pe Pământ.
Încercarea de a vă sustrage recrutării sau de a forţa dispozitivul
va avea drept consecinţă încarcerarea dv.
sau a soţiei sau persoanei majore din întreţinere în locul dv.
Aveţi 24 de ore să vă organizaţi treburile şi să vă prezentaţi la instrucţia de bază.
Aveţi vreo întrebare?
Puteţi pleca.
Aţi fost comandant de echipă la Operaţiuni Speciale în Irak?
Da, acum 15 ani.
Mulţumim pentru contribuţie. Din nou.
Cine vrea să-mi spună ce-şi aminteşte?
Despre cele şapte zile ale voastre.
Zice cineva?
Terry, vrei să ne spui ceva ce-ţi aminteşti?
Ţăcănitul.
Doamne, încă nu-mi pot scoate din cap sunetul ăla!
Unul începe, apoi restul doar îl urmează.
Atunci îţi dai seama...
că n-o să se oprească niciodată.
Nu până nu murim cu toţii.
Ştii câţi s-au întors?
Se întorc 30% dintre recruţi. Vorbesc cu ei în fiecare zi
şi suferă de stres posttraumatic aşa tare, încât abia vorbesc.
Înţeleg de ce nu lucrezi în departamentul de recrutare.
O să fugim.
- Vino aici. - O să fugim.
Asta o să facem. Trebuie să fugim toţi trei.
Nu ştiu cum să fug de guvern.
Ştii pe cineva care ştie.
Nu.
N-avem încotro. Dan.
Nu-i cer absolut nimic.
Nu-i cere pentru tine, cere-i pentru mine.
Cere-i pentru mine, Dan.
Cere-i pentru Muri.
E cineva?
Ce, mă împuşti?
Nu te-am recunoscut.
Probabil din cauza perilor tăi metrosexuali.
Fie îţi laşi barbă, fie nu.
E barba mea. De-asta nu mă recunoşti.
- Ai un accesoriu nou, nu? - Şi tu, la fel.
Vulturul deşertului, de calibru 0,50. E mişto.
Da. Îşi face treaba.
Treaba de a convinge lumea că nu ai o sculă mică?
Ce e asta?
Îţi place?
E versiunea băieţilor mari a jucăriei cu care ai venit tu.
- E a ta? - Da.
Am şi un Bullitt Mustang parcat în spate.
Dinainte să te naşti, presupun.
Ia să văd.
Seria C.
A doua generaţie.
Senzorul s-a calibrat la pulsul tău.
Din fericire,
ai venit la singurul om pentru care asta e floare la ureche.
Mi-aş dori să nu bei în timp ce faci asta.
Şi eu mi-aş dori să apară Stevie Nicks în costumul Evei,
cu murături şi o sticlă de ulei de masaj.
Ce?
Da. Nu te gândi prea mult. Deci, ce te aduce pe la mine?
Primesc o recenzie bună pe Yelp?
Haide, ştiu ce faci aici.
Ai un master în inginerie
şi dispreţ general pentru guvernul SUA.
Plus lipsa unei surse de venit vizibile.
Ce vrei să spui? Repar avioane pentru un bogătaş.
Are acolo un C-130.
Sunt sigur că aşa îţi permiţi un Jeep, acel Vultur al deşertului, mare baştan.
Verifici dacă am microfon?
Da, mi-a trecut prin minte.
Vii aici într-o vizită surpriză,
vorbeşti despre neîncrederea mea în guvernul federal,
sursele mele de venit invizibile. Sună a capcană.
Capcană, deci? Aşa sună, Perry Mason?
Te-ai uitat la toate episoadele din Clanul Soprano în rulotă?
Crezi că scap de recrutare dacă te dau pe tine guvernului?
O să iasă nişte agenţi din Jeepul tău.
Aţi auzit?
Trimiteţi-o pe Stevie Nicks.
Pentru ce altceva puteai să vii?
Nu ai vrut niciodată ajutorul meu.
Ce-ai spus?
Au fost ani. Decenii!
Odată, nu voiam decât puţin ajutor de la tine.
Mi-ar fi prins bine să mă ajuţi să-ţi îngrop soţia.
Ia să-ţi spun ceva.
Habar n-ai ce s-a petrecut între mine şi mama ta.
Când m-am întors din Vietnam,
eram într-o stare foarte...
sumbră.
Nu găseam o cale de ieşire.
Nu puteam să scap de furie şi de violenţă.
Nu mă puteam controla. Nici eu nu mă mai recunoşteam.
Dar ştiam că sunt...
periculos.
Ai fost supărat pe mine toată viaţa pentru că v-am părăsit,
dar îţi spun, ar fi fost mai rău pentru tine şi mama ta
dacă aş fi rămas.
Nu. N-ai plecat pentru noi.
Ai renunţat pentru că erai un laş.
Şi încă eşti.
Nu mai trimite felicitări de Crăciun acasă la mine.
N-o s-o cunoşti niciodată pe Muri.
Nu primeşti o a doua şansă.
Încerc să împachetez jumătatea...
400 de dolari.
Am putut să scot doar 400 de dolari de la bancomat,
dar, dacă ieşim din oraş...
Ce... Bună.
Eşti bine?
Nu ştiu ce-o să se întâmple cu mine dacă mă duc,
dar amândoi ştim ce-o să se întâmple cu noi toţi dacă rămân.
O să găsim o soluţie împreună.
Ştiu cum să fac asta.
Sunt şapte zile. O să supravieţuiesc. Sunt un tip dur.
Tu eşti dur? Omul care plânge la fiecare răceală?
Da.
Va trebui să-i spui.
Ce faci?
Caut vaccinuri.
Ai găsit vreunul?
Nu chiar.
E greu să sapi.
Vezi tu, e vorba de...
E corect ce faci cu piciorul,
trebuie să apeşi cu greutatea, dar apoi trebuie să foloseşti... ce e?
Pârghie.
Pârghie. Fir-ar să fie!
- La naiba! - Tu ai făcut asta.
La naiba!
Trebuia să fie îngropat mai adânc.
Îţi dau 10 dolari dacă îi spui mamei tale că tu ai tăiat cablul.
Douăzeci.
Douăzeci?
Bine.
Întâi bate pumnul. Aşa.
Deci... Ascultă, scumpete,
trebuie să plec într-o călătorie.
O să fiu plecat cam o săptămână.
Ai fost recrutat.
Da.
Hei, e-n regulă. Nu-ţi face griji.
Vreau să ştii ceva.
Mă întorc.
Bine.
Şi te iubesc, scumpete.
Voi toţi
aveţi ceva în comun.
Indiferent de vârstă, ocupaţie, etnie sau gen.
Oricare ar fi trecutul vostru,
acum sunteţi eroi.
Aţi răspuns unei chemări.
Unui strigăt după ajutor de peste timp.
E vocea copiilor voştri,
iar ei au nevoie de voi.
Sacrificiul pe care îl faceţi acum este pentru ei.
Pentru prima dată în istoria omenirii,
forţele armate din fiecare naţiune sunt unite împotriva unui singur inamic.
Sunt sergentul Diaz. Nu sunt prietena voastră.
Asta, da.
Peste şapte zile, când veţi fi trimişi în acel război...
- Mai strâns. - ... nu veţi lupta pentru ţara voastră.
- Deschide încărcătorul. - Veţi lupta pentru lume.
Trebuie să mă asigur că arma e curată.
Gâturi şi burţi, acolo ţintiţi.
În numele Ministerului Apărării şi al unei naţiuni recunoscătoare...
vă mulţumim pentru contribuţie.
Dnă locotenent Hart.
Misiunea voastră militară va dura şapte zile.
Asta înseamnă 168 de ore.
La sfârşitul misiunii,
dacă banda de salt ataşată la braţ
arată că sunteţi încă în viaţă din punct de vedere clinic...
Este vreun doctor?
... veţi fi teleportaţi înapoi de oriunde vă aflaţi
şi misiunea voastră militară se va încheia.
Ceea ce credeţi că ştiţi despre instrucţia de bază nu se aplică.
Fără mărşăluire, târâre sau urcare.
Nu vor exista flotări, tracţiuni sau curse cu obstacole.
Aşteptam cu nerăbdare asta.
Luaţi ce vi se dă şi îmbrăcaţi-vă cât mai repede posibil.
Blugii prea aerisiţi,
colanţii şi pantalonii scurţi
vor fi înlocuite.
Nu înţeleg criteriile pentru ce rămâne şi ce nu.
Mi-au luat pantalonii, au lăsat geaca, parcă moda are prioritate.
Omul meu poartă bonetă de bucătar.
Asta nu e o problemă militară.
Am cumpărat-o pentru că am crezut că o să fie frig în dubă.
Majoritatea vă veţi desfăşura cu Forţele D.
Restul vor face saltul cu Forţele C.
Ecranul de pe banda de salt indică detaşarea.
Verificaţi-l acum.
FORESTER DAN - FORŢELE C
Se pare că suntem împreună.
Eu sunt Charlie.
- Dan. Ce mai faci? - Hei, Forţele C.
Puteţi să trăncăniţi mai târziu. Da? Nu mai vorbiţi. Ascultaţi.
Categoric. Scuze. Când sunt agitat, vorbesc.
Pe o scară de la unu la zece,
sunt la nivelul 97 de agitat.
Sau poate 98. Arăţi ca un criminal.
Fără supărare. Adică... Chiar arăţi.
- O să te ucidă înaintea extratereştrilor. - Ştiu.
- Întoarce-te, omule. - Asta fac.
- Are cineva vreo întrebare? - Am ratat totul.
Îl ştii pe tipul ăla cu tricou roşu?
Îl cheamă Dorian.
E unul dintre singurii supravieţuitori ai primului salt în Rusia.
Asta este a treia misiune a lui.
Ce?
Da. Îi vezi gheara aia de la gât?
Cică e de la unul dintre primii ghimpalbi pe care i-a ucis.
- Ne arată degetul mijlociu. - Ea ţi-l arată ţie.
Ea?
- Pardon. - Ce ai făcut înainte de asta?
Am fost şef de catedră la Institutul de Tehnologie Georgia.
Doctorat în Pământ şi Ştiinţe Atmosferice.
Acum sunt director la Cercetare şi Dezvoltare la Wallace Technology.
Firma de energie geotermală cu cea mai rapidă creştere.
Eu am o teorie.
Ai observat că toţi, sau cel puţin majoritatea, avem peste 40?
Da. Te gândeşti că, pentru ca saltul în timp să aibă loc,
trebuie să fim morţi în timpul în care facem saltul.
Îmi închipui că e pentru a evita un fel de paradox.
Ceea ce mă face să cred că de-asta sunt aşa tineri cei care ne instruiesc.
Încă nu s-au născut.
Cred că o să fim cei mai buni prieteni.
Bun venit în Forţele C, cunoscute şi ca Forţele de Cercetare.
Vă veţi alătura tovarăşilor din 2051 la un centru de cercetare fortificat.
Aveţi rolul să contribuiţi cu cunoştinţele şi abilităţile voastre la ale lor
şi să preveniţi extincţia noastră.
Mă scuzaţi. De ce nu facem saltul mai devreme în război?
- Jumplinkul nu funcţionează aşa. - Jumplinkul?
Dispozitivul de strămutare temporală aflat în fortificaţia din ocean.
Aşa funcţionează bandele noastre de braţ.
Timpul curge într-o singură direcţie.
E ca un râu.
Jumplinkul a plasat două plute pe acel râu, la 30 de ani distanţă.
Putem sări înainte şi înapoi între ele,
dar ambele plute continuă să meargă înainte.
Atunci, de ce nu putem construi mai multe plute?
Tehnologia Jumplink e o improvizaţie precară.
De-abia am reuşit să facem o falie spaţio-temporală foarte rudimentară.
Dacă n-ar fi vorba de extincţie, încă am trimite şobolani de laborator.
Vă putem trimite în 2051 şi vă putem aduce înapoi. Punct.
La fiecare şase zile, ghimpalbii dispar.
Se târăsc înapoi în cuiburile lor.
O numim Sabatul. Ziua lor de odihnă.
Atunci introducem trupele.
Dar de ce nu avem poze sau filmări?
Ne-ar ajuta să ştim cu ce ne confruntăm.
Am căzut de acord că, dacă populaţia ar vedea
ce o să înfrunte când ajunge în viitor,
ar deveni practic imposibil să umplem acel hangar.
Mişto.
Data viitoare când întreabă asta cineva, poate ar trebui să minţi.
- Privirea sus. - Hai, omule!
Inspiraţi, apoi expiraţi, aduceţi mâinile la centrul inimii.
Închideţi ochii. Inspiraţi pe nas...
Păi...
Printre atâtea lucruri, nu puteai să pui aţă dentară?
Ce faci, omule? Eşti bine?
Da, sunt bine.
Mă duc la război.
Dacă ai supravieţuit sezonului meduzelor, o să te descurci.
- Tricoul. - Tricoul.
Scrie pe tricou.
De fapt, nu am făcut-o.
Soţia mea mi l-a luat în glumă, pentru că am fost ţepuit de atâtea ori.
Urăsc plaja.
O urăsc.
Desigur, soţiei mele îi place la nebunie.
Da. Ne-am dus într-o vară, chiar înainte să fie...
A fost trimisă în primul val.
Îmi pare foarte rău.
Da.
Dar tu? Ai familie?
În regulă, oameni buni, să mergem! Nu e un exerciţiu! Mişcaţi-vă!
Să mergem! Nu e un exerciţiu! Soldaţi...
Stai aşa!
Ce se întâmplă? Parcă aveam şapte zile.
Lumea nu se termină după program.
Nu suntem pregătiţi. Nu ştim ce avem de făcut!
Veţi primi detalii în zona de aterizare. O să fiţi contactaţi după aterizare.
Unii sunt total neexperimentaţi. De ce nu pot fi instruiţi?
Ultimul laborator care studiază ghimpalbii este sub atac.
Dacă-l pierdem, pierdem războiul.
Începem protocolul numărătorii inverse. Un minut până la salt.
Pregătiţi-vă de cădere.
Jumplinkul vă aruncă la doi, trei metri deasupra solului.
O să fie distractiv.
Treizeci de secunde.
Armele sus.
Aici, amice, haide! Îl iei şi îl întorci aşa.
Pare logic.
- Iar asta e piedica. - Bine.
De unde ştii toate chestiile astea? Cum de eşti atât de calm?
Poveste lungă.
Eşti fost militar?
Da. E o poveste scurtă, totuşi.
Douăzeci de secunde. Poziţia ghemuit.
- Unde mergem? - Pe plaja Miami.
Normal că trebuia să fie o plajă.
Zece, nouă, opt, şapte, şase,
cinci, patru, trei, doi, unu.
Lansaţi.
Locotenente! Ceva e-n neregulă cu coordonatele de ieşire! Abandonăm?
Dan!
Te ajut eu. Haide!
Bun venit la Miami!
Mă bucur că Will Smith nu e-n viaţă să vadă asta.
Puteam să mă lipsesc de priveliştea asta.
Dacă crezi că asta e rău, nu-ţi doreşti să vezi ce urmează.
Doamne!
Unde sunt? Cineva să afle ce naiba a mers prost.
Unitatea C, aici comandamentul C. Mă recepţionaţi?
- Mă aude cineva? - Avem nevoie de comunicaţii acum!
Adu pe cineva să se ocupe de radio.
Unitatea C, aici comandamentul C. Mă recepţionaţi? Mă aude cineva?
Da, aici unitatea de aterizare. Suntem aici. Unii dintre noi.
Identifică-te.
Sunt Dan Forester.
Dan Forester.
Bine, Dan, ascultă. Mi-a apărut echipa ta.
Văd că eşti soldat, aşa că o să fiu sinceră cu tine.
Ghimpalbii au invadat oraşul. Nu-i putem opri, trebuie să facem curat.
Să facem curat?
S-a dispus un bombardament-covor. Daţi-mi un timp estimat.
Mă ocup.
Vor eradica fiecare fiinţă vie, până nu mai rămâne nimic.
Stai, o să facă asta aici?
Am o problemă, Dan, şi am nevoie de ajutorul tău.
Arată-mi harta laboratorului, acum.
Echipa mea de cercetare e blocată într-un laborator aproape de tine
şi e înconjurată de duşman,
aşa că tu şi unitatea ta sunteţi într-o misiune de salvare.
Fiindcă ai condus detaşamentul de Căutare-Salvare prin Luptă,
trebuie să-mi scoţi echipa de acolo.
Ai înţeles, Dan?
Recepţionat, comandant. Ascultaţi! Suntem în DCSL, bine?
Detaşamentul Căutare-Salvare prin Luptă! Avem ca destinaţie centrul de cercetare.
Fiecare persoană aptă de luptă de pe acoperiş să mă urmeze!
Bun. Ne trebuie cineva în recunoaştere. Cum te cheamă?
- Norah. - Norah. Pe tine?
- Norah. Robert Cowan. - Cowan, bine.
Ieşiţi repede, vă uitaţi pe stradă,
îmi spuneţi ce vedeţi. Hai!
Ce se vede?
O maşină în flăcări, un scuter,
- ... niciun extraterestru. - Recepţionat. Să mergem!
Comandament C, avem mulţi ucişi în luptă.
A mai rămas cineva în viaţă?
Echipa de cercetare, sper. Toţi ceilalţi au primit ordin de evacuare.
Să fiţi vigilenţi.
Ochii sus, jos, de jur-împrejur.
Îţi pierzi timpul instruindu-i să fie soldaţi.
Nu fac asta. Încerc să-i ţin în viaţă.
Tu şi echipa ta păreţi singurii oameni de aici
care ştiu ce naiba fac. Mi-ar prinde bine ajutorul vostru.
Dacă încerci să-ţi salvezi prietenii, o să fii mâncat.
Noi suntem Echipa Nemâncată.
A spus cumva că ne mănâncă?
Da.
Ce-a fost asta?
Ne apropiem de centrul de cercetare din colţul de sud-est.
- Intraţi în laborator la şapte. - Recepţionat.
URGENŢĂ: BREŞĂ DE SECURITATE
Dan, ar trebui să ştii că ghimpalbii miros sângele de la depărtare,
aşa că ai grijă.
E unul dintre ei?
Ce face?
Ia suvenire.
Scuză-mă.
Nu poţi să iei aia cu tine.
Tipul ăla mi-a zis să tac.
Dan, trebuie să vezi asta.
Ce-i aia?
Comandante, ţi-am găsit echipa.
Nu există supravieţuitori.
Dan, du-te pe rândul
cu congelatoare biomedicale, de-a lungul peretelui sudic.
Dacă au lăsat cadavre, se vor întoarce,
trebuie să te mişti repede.
Biroul este în stânga ta, ia hard diskul.
- Recepţionat. Aţi înţeles? - Da!
Biroul ăsta de aici. Toate datele, toate hard diskurile, totul.
Am intrat în laborator, ce căutăm?
Tot materialul biologic din laboratorul 1 şi fiolele albastre din laboratorul 2.
Mă duc eu în laboratorul 2.
Nu! Văd ceva.
Unde?
Eu nu văd nimic.
Ceva ne urmăreşte.
Ghimpalbii adică?
Evident.
Se mişcă. Nu-i vezi?
O să înceapă bombardamentul.
- Unde sunt fiolele albastre? - Pe peretele sudic.
Câte sunt?
Douăsprezece. Am nevoie de toate.
- Le-am luat. - Adu echipa de intervenţie.
Scoateţi-i de acolo! Echipă de pază, retrage-te.
La naiba!
Cowan, ne întâlnim în laboratorul de la etajul şapte.
Laboratorul de la şapte, da.
Toată lumea, să ne mişcăm, acum! Trebuie să mergem!
Bombele cad în şase minute şi nu pot face nimic în privinţa asta.
- Trebuie să vă mişcaţi repede. - Haideţi!
Staţi! Ce ne reţine?
- Nu pe uşa aia. - Nu ştim dacă nu cumva e ceva acolo.
Ne trebuie altă ieşire.
Rampa de încărcare, luaţi-o pe casa scării din spate.
Casa scării sudică. Recepţionat. Urmaţi-mă.
Fii cu ochii în patru.
Oameni buni?
Ei sunt!
Inamic sus! Foc!
Jos pe scări, mergeţi! Acum! Hai!
Căcat!
Mergeţi!
Duceţi-vă, ieşiţi de-aici!
Dă-te!
Gât sau burtă.
Sunt singurele părţi sensibile din corp. Să mergem!
Haideţi!
M-a auzit cineva? Aduceţi Humvee-urile la faţa locului.
Avem nevoie de transport acum, hai!
- Recon Alfa, un minut. - Nu-i putem pierde.
Unitate C, bombardarea începe în trei minute,
trebuie să plecaţi de-acolo!
Aici Bravo, timpul până la ţintă: 60 de secunde.
Armele pregătite. Zonele cu fum roşu. Două străzi mai încolo.
Luaţi-o la stânga la următoarea intersecţie,
ghimpalbii se apropie de voi din nord şi sud.
Comandante, o luăm la dreapta.
Bine, dar staţi departe de zonele cu fum roşu.
Avem contact vizual. Fum roşu vizibil în faţă şi la dreapta.
Urmaţi-mă.
Da!
Da! Doamne!
Ce naiba, omule?
Atacaţi!
Inamic în spate!
Fugiţi!
Ne apropiem de ţintă. Viper 1, se aruncă bomba.
Bravo, mă ocup eu.
Atenţie, pericol.
- Plecaţi naibii de acolo, acum! - Da, nu mai spune!
Inamicul invadează ţinta. Bravo 26, loveşte iar.
Mişcaţi-vă, acum! Haide!
Mişcaţi-vă! Haideţi!
Viper 15, bombe lansate.
Bravo 28, lansator bombe complet încărcat.
Sunt o mulţime de extratereştri acolo.
Aliaţi de la sol, adăpostiţi-vă.
- Ieşiţi de acolo! Mişcaţi-vă, acum! - Ne străduim!
Cowan!
- Trebuie să plecăm! - Nu-l putem lăsa!
Apropierea finală, 450, T minus 30 de secunde.
- Nu vor supravieţui. - Dan, care e situaţia?
Ridică-te!
Dan, eşti în bătaia focului, pleacă de acolo.
Fir-ar să fie, Dan, pleacă naibii de acolo!
- Recepţionat. - Du-te!
- Atenţie, pericol! - Hai, mişcă!
- Du-te! - Ne descurcăm.
Du-te!
Trei sute de metri, încă 10 secunde.
Bombe lansate.
Am pierdut contactul, la naiba! Dan, recepţionezi?
Cineva să-mi spună că au reuşit.
Am nevoie de o echipă de evacuare! Cineva să mi-o aducă!
Hei! Charlie?
Eşti bine?
Doamne!
Unde naiba suntem?
Nu mai suntem în Miami, asta-i clar.
BAZĂ MILITARĂ DE SUPORT PUERTO PLATA, REPUBLICA DOMINICANĂ
Haide!
Salut!
Unde e toată lumea?
Unde crezi?
Trebuia să fi mers mai departe,
în loc să sărim în tunel ca să-ţi salvăm prietenii.
Scopul nostru e să salvăm oameni.
Trebuie să încercăm. Avem o misiune.
- Pentru asta am venit. - Dar n-ai făcut-o,
nu-i aşa?
O să vezi.
Nimic din ce facem aici nu contează.
Aici te înşeli.
Nu cred asta deloc.
- Nici tu nu crezi asta. - Nu mă cunoşti.
Dacă nimic nu contează, ce cauţi aici?
Trei misiuni.
De ce ai acel... suvenir la gât?
Nu e un suvenir.
Este un memento.
Pentru ce?
Îmi aminteşte de singurul lucru aflat în ziua în care am fost recrutat.
O să mor peste şase luni. De cancer.
Iată ce o să fac. O să continui să-mi trăiesc viaţa
aşa cum vreau
şi o să mor aşa cum vreau.
Prefer să mor aici, decât printr-o moarte lentă acasă.
Dan Forester!
- Eu sunt. - Comandantul vrea să te vadă.
Voi doi mergeţi iar în misiune.
Nu. Sunt mort. Glumiţi? Nu pot s-o iau de la capăt.
O să fiu ucis sau o să ucid pe altcineva.
Ba da, poţi. Şi o s-o faci.
- Bine. - Da.
Ai grijă de el.
Nu avem toată ziua la dispoziţie.
Bine. Pot să supravieţuiesc.
Ba nu poţi.
Nu-ţi baţi joc de cineva care zice că va supravieţui.
Astea trebuie să ajungă întregi la Deepswell.
Recepţionat.
Comandantul C?
Cred că ne-am cunoscut deja. Dan Forester.
Da, mulţumesc pentru recuperarea fiolelor.
Cu plăcere. Da.
Şi că ai încercat să-mi găseşti echipa.
Îmi pare rău pentru asta.
- Colonele Forester? - Nu sunt colonel.
Scuzaţi-mă. Încep în 20 de minute, dnă colonel.
Am înţeles. Mersi.
Dnă colonel Forester.
Sergent major Dan Forester, Forţele Speciale.
Fost, într-o viaţă anterioară.
Forester. Nostim.
Se scrie cu un singur R?
- Doar unul. - Şi numele meu, la fel.
Stai, de unde...
De unde e familia ta?
Din acelaşi loc din care vii tu.
Muri?
Tu eşti Muri Forester a mea?
Sunt Muri Forester.
Ai...
- Îmbătrânit? - Da. Nu, arăţi grozav.
Ai... Adică, doar...
Faţă de ultima dată când te-am văzut...
Nu ştiam dacă eşti în viaţă.
Nu face asta.
Bine.
Hai să facem o plimbare.
Dna colonel Forester. O să-mi ia puţin timp să mă obişnuiesc cu asta.
Mi se spune în multe chipuri.
Când există mai puţin de 500.000 de oameni pe planetă,
ai mai multe roluri.
Mereu mi-am închipuit că o să faci ştiinţă.
Aşa e. Forţele C sunt creaţia mea. Sunt cercetător-şef.
Fii serioasă!
Da, am un doctorat în biotehnologie
cu specializare în genomică şi imunologie.
Universitatea California?
Institutul Massachusetts.
Institutul Massachusetts?
Sper că am fost mândru de tine.
Sunt mândru de tine.
Trebuie să înţelegi ceva.
Ăsta e sfârşitul.
În următoarele câteva săptămâni
specia umană va dispărea de pe faţa Pământului.
Avem zilele numărate, la propriu.
Ar trebui să ştii că, pentru mine, nu e nimic sentimental în asta.
În niciun caz nu te-am adus aici
pentru că am vrut să petrec timp cu tatăl meu.
Te-am adus aici cu un motiv.
Care e motivul?
O să-ţi spun când va fi nevoie să ştii.
Da, doamnă.
Vrei să vezi ceva foarte periculos?
Simt că asta e tot ce am făcut de când am ajuns aici, dar bine.
Ce e asta? Nu seamănă cu ce am văzut în Miami.
Nu, cei cu care te-ai luptat în Miami erau masculi. Asta este o femelă.
E foarte agresivă şi mult mai rară.
Îşi fac cuib sub pământ, iar masculii sunt extrem de protectori.
Sunt dispuşi să moară ca s-o apere.
Le pasă doar de supravieţuirea speciei.
Atenţie!
Continuaţi. Toată lumea să asculte.
Greenwood, el e Dan Forester.
O să ni se alăture pentru extragere. Va avea nevoie de armură completă.
Toxina ucide masculii foarte bine.
Îi face praf chiar.
Dar, când am trimis o echipă să cureţe cuiburile,
am găsit zeci de masculi morţi şi pe ea.
Deci femela a supravieţuit toxinei.
Vrei să afli de ce nu a ucis-o?
Pentru a afla ce o ucide.
Viper 2, 3 şi 4 sunt gata să sedeze şi să bage în cuşcă femela.
Eu şi Greenwood ne ocupăm de recunoaştere şi sprijin aerian.
- Vreo întrebare? - Nu, doamnă.
Fiziologia ei este cheia extincţiei lor.
E cam ultima noastră speranţă.
Ultima speranţă pentru ce?
Să găsim ceva care să-i ucidă pe toţi.
Bun. Intrăm şi ieşim rapid, să mergem!
Sunt peste tot.
Da, într-o zi erau doar aici.
Se furişau.
Au aterizat undeva la distanţă, au evitat imaginile din satelit şi radarul
şi au început să distrugă Rusia.
Trei ani mai târziu, toate întinderile. America de Nord, de Sud, Australia, Asia,
Africa, Europa erau depopulate.
Trei ani. Trebuie să se fi reprodus foarte repede.
N-au nevoie de prizonieri, guvern, tehnologie, bani, nimic.
Noi suntem mâncare,
iar lor le e foame.
Muri, când mi-au dat asta,
au spus...
Au spus că o să mor în şapte ani.
Da. Ultima dată când te-am văzut a fost ziua în care ai murit.
E ca şi cum aş vedea o fantomă.
Ce s-a întâmplat?
Ce s-a întâmplat? Adică, cum ai murit?
Nu.
Ce s-a întâmplat înainte să mor?
Ce s-a întâmplat cu mine?
Ce s-a întâmplat cu mama ta?
Cred că, cu cât ne spunem mai puţine, cu atât mai bine.
Echipa Radio 1, Viper 5 vine deasupra.
A fost sedată femela?
Am aruncat tot ce am putut în ea.
Echipa de foc a încolţit-o. E în prima peşteră.
Am tranchilizat-o destul de tare.
Rezistă, dar e afectată.
- Ajută-ne s-o băgăm în cuşcă. - Recepţionat, frânghie!
Trageţi în continuare.
Nu te mai opune.
Haide!
Cred că...
Om la pământ!
Du-ne jos şi acoperă-mă. Intrăm.
- Îmi trebuie o armă. - Rămâi în elicopter. Tu urmezi.
Cineva să prindă cu un harpon tentaculul ăla!
Echipa de foc, păzea, a doua încercare.
Foc în gaură!
Pregăteşte-te. Sunt pe cale să o enervez.
Greenwood, acum!
Trageţi-o în cuşcă!
Schimbă acum!
Dna colonel e la pământ!
- Repet, dna colonel e la pământ! - Rămâi în elicopter.
Rezistă!
Acum!
Trage!
I-am venit de hac.
Duceţi-o de aici. Îl luăm pe următorul.
Viper 4, inamic la dreapta ta.
Fugi!
- La Hummer! - Să mergem!
Te-ai pus în pericol.
Am luat o decizie de moment.
Da? Puteai să-mi strici misiunea.
Încercam să ajut.
Nu asta ţi-am cerut să faci.
Am nevoie să rămâi în viaţă.
Erai atacată.
N-aveam de gând să ascult cum îmi este mâncată fiica.
Îmi pare rău. Sunt tatăl tău, totuşi.
Ştii, îmi doream să fiu ca tine.
Voiam să fiu tu. Am crezut în tine ca nimeni altcineva.
Şi apoi?
Ce e? Ce s-a întâmplat?
E vorba de o perioadă din viaţa mea pe care n-am trăit-o, dar tu, da.
- Lămureşte-mă. Ce s-a întâmplat? - Ne-ai părăsit.
- Aiureli. N-am făcut asta. - Da, ne-ai părăsit.
Asta aproape că a omorât-o pe mama, să ştii.
Şi ea a crezut în tine.
La fel ca mine.
Ştiu sigur că nu v-aş părăsi niciodată.
Da, asta am crezut şi eu.
Când aveam 12 ani, v-aţi despărţit.
Apoi mi-ai spus că o să fie bine.
Apoi, când aveam 14 ani, aţi divorţat.
Tu niciodată...
Niciodată nu păreai fericit cu viaţa ta.
Şi apoi, la cea de-a şaisprezecea...
Am primit un telefon de la spital.
Avuseseşi un accident de maşină.
Eram acolo, la terapie intensivă.
Ţi-am auzit ultima bătaie de inimă pe monitor.
Eram acolo când toţi au dat buzna şi m-au împins deoparte.
Şi am privit cum ţi-au aplicat şocuri iar şi iar.
Mama a încercat să mă separe de tine, dar eu...
N-am putut.
N-am vrut, pentru că am vrut să mă vezi.
Am vrut să mă auzi. Am vrut să...
repari totul şi să salvezi familia. Nu voiam să pleci.
Şi apoi te-ai dus.
Deepswell 9, se apropie Viper Actual.
Recepţionat, Actual. Dronele de escortă pe drum.
DEEPSWELL 9 40 KM LA EST DE POR NELSON, BAHAMAS
Mă scuzaţi, o caut pe dna colonel Forester.
Mulţumesc.
Bună dimineaţa.
Cum rezişti?
Sunt bine.
Sunt în regulă.
Vrei să mă ajuţi?
Da.
Ce pot să fac?
Ia aparatul de comandă şi ridic-o pentru mine.
Este comutatorul din stânga sus.
Pute.
Da, secretă ceva asemănător cu transpiraţia.
- Eşti în siguranţă aşa aproape? - Nu.
De-asta am sedat-o.
I-am dat 180 de miligrame de hidromorfonă.
Ai spus 180 de miligrame?
- Pe zi? - La fiecare oră.
Genetica femelei nu este atât de diferită de cea a masculului.
Toxina tot le afectează,
dar, nu ştiu din ce motiv, corpul ei o detoxifiază mult mai bine.
Trebuie doar să-ţi dai seama ce foloseşte pentru a ataca toxina.
Poţi proiecta un inhibitor de enzime pentru a o neutraliza.
Şi apoi îi putem ucide pe toţi.
Da.
Singura problemă e să aflăm ce opreşte toxina.
Pot fi o mie de lucruri.
Avem nevoie de sute de variaţii...
pentru a face mii de teste.
LEGĂTURĂ COMPLETĂ
Cu puţin noroc,
ar trebui să avem o toxină feminină eficientă până dimineaţă.
Am făcut rost de cină.
Ai două variante.
Lasagna cu legume şi...
lasagna cu legume.
Aşa ştii că te apropii de sfârşit.
Hai să vedem cât de repede putem să denaturăm chestia asta.
Da.
EŞANTIONARE - EŞANTION: A 001
Va rula 1.000 de teste. Să vedem dacă putem descompune afurisitul de cod.
Putem.
Putem. O să meargă.
O să salvezi lumea.
- Legătură de 37%. - Ar putea fi inhibitorul.
- Nu e o legătură grozavă. - E ceva, nu?
E ceva. Trebuie să fie mult mai puternică
pentru ca femela să nu descompună toxina, dar e un început grozav.
- E un început. - Asta aşa e.
Legătură de 49%.
Echipa Miami Dolphins câştigă vreodată Super Bowl-ul?
Chiar vrei să ştii?
Da.
Legătură de 56%.
În ce an anume? Şi care a fost diferenţa de scor?
Legătură de 68%.
Doamne!
Odată ce descoperi toxina,
ai un mod de a o folosi?
Am o soluţie.
Dar nu merită să vorbim despre asta până nu ştiu că funcţionează sigur.
Am înţeles, da. Ai mult de lucru. Eu o să...
O să fac cina.
Ştii că urmează un Sabat mâine?
Da, ştiu.
Atunci plec.
Da. E o zi importantă pentru toţi, presupun.
Vreau să ajut.
E-n regulă. Oricum e muncă de o singură persoană.
Muri?
Mama ta ar fi foarte mândră de tine.
Eu cu siguranţă sunt.
Noapte bună, scumpete.
Nu renunţă niciodată.
Am venit aici să văd dacă are nevoie de ajutor.
- Trebuia să-mi dau seama. - Chiar aşa?
Tu ştii mai mult decât oricine, nu?
Nu chiar. Avea nouă ani ultima dată când am văzut-o.
- Încăpăţânată, dar... - Ea zice că e perseverentă.
Acum trebuie să fie, mai mult ca niciodată.
Ce vrei să spui?
Ştii tu, într-un fel sau altul, războiul ăsta e pe terminate.
Tic-tac.
Legătură de 62%.
Porneşte secvenţa R.
Interval de la 1 la 37.
Cum merge?
Merge grozav.
Am descoperit 10.000 de feluri în care nu obţin o putere suficientă.
Ce-ar fi să iei o pauză şi să mă laşi pe mine să încerc?
Nu, sunt bine. Mă descurc.
Legătură de 52%.
Haide!
Muri?
Nu trebuie să faci asta singură.
Ştii asta?
M-ai adus aici cu un motiv, aşa mi-ai spus.
Ştiu că am un anumit scop.
Te rog.
Spune-mi cum să te ajut.
Legătură de 30%.
Bine.
Dacă toxina asta funcţionează,
vreau s-o duci înapoi.
Aici nu reuşim. Deja avem zilele numărate.
Voi aveţi resursele şi capacitatea de a o produce în masă în timpul vostru.
Apoi voi puteţi împiedica războiul ăsta să se întâmple.
Muri, ce-mi ceri?
Îmi ceri să-mi salvez viitorul, dar apoi ce?
Să te las aici să mori?
Ştiu.
Ştiu ce-ţi cer să faci.
Nu. Trebuie să existe o altă cale.
Crede-mă, m-am gândit la toate, şi asta e singura cale.
Îţi cer să faci ceea ce nu e dispus nimeni altcineva.
De ce eu?
Pentru că eşti tatăl meu.
Şi nu există nimeni în care vreau să am mai multă încredere.
Bine, Muri. În regulă.
O să duc toxina înapoi. O s-o fac să fie produsă în masă.
Dar înţelege asta, n-am de gând să te las aici să mori.
Mă întorc după tine.
Tu şi eu
o să salvăm lumea asta... împreună.
Legătură de 100%.
R-7. Găseşte R-7.
R-7.
La naiba! Au pătruns în perimetru.
Ne înconjoară. Distrug apărarea perimetrului.
Doamne, câmpul minat!
Vin după ea.
- Du-te în zona sigură, acum! - Trebuie s-o omorâm!
Asta e toată toxina pe care o avem. Nu o putem irosi.
Acum! Să mergem!
Opt minute până la salt.
Vreau să faci exact ce spun, când spun, cum spun. Ai înţeles?
Tu eşti misiunea noastră acum. Trebuie să te protejez.
- Înţeleg. - Trebuie să te întorci.
Promit. Cu tine cum rămâne?
Ne urcăm în elicopter. Poţi să faci saltul din aer.
- Greenwood, îl duc pe Dan la Viper 1. - Îi reţin cât de mult pot.
Aici colonelul Forester.
Am o toxină eficientă, vreau ca elicopterul să fie gata de zbor.
- Suntem pe drum. - Recepţionat, dnă colonel.
Viper 1, în aşteptare pe heliportul 2.
Dnă colonel, au pătruns pe punţile de jos.
Singura cale spre heliport este pe sus, prin camera motoarelor.
Recepţionat. Începeţi evacuarea pentru personalul neesenţial.
Toţi ceilalţi, pe poziţii defensive.
Trebuie să protejăm Jumplinkul.
Toxina trebuie să se întoarcă cu următorul salt.
Şapte minute până la salt.
Du-te înainte. Du-te!
Şase minute până la salt.
Aici Forester. Intrăm în sala motoarelor.
Viper 1, recepţionat.
Atenţie, avem ghimpalbi deasupra, dnă colonel.
Aveţi grijă de voi.
Cinci minute până la salt.
Acum!
Patru minute până la salt.
Hai!
Aproape am ajuns.
La naiba!
Eşti bine?
Sunt bine.
Aici Viper 1, nu pot sta aici. Ghimpalbii sunt grămadă pe noi.
Haide!
Ne întâlnim la heliportul de pe Platforma 2.
Trei minute până la salt.
SOS, Viper 1 o să...
Doamne!
Vreau să te mişti. Trebuie să te ridici, trebuie să plecăm.
Haide! La trei. Unu...
Ştiu. Unu, doi, trei.
Bine.
Trebuie să mă laşi aici.
Hei! Stăm aici doar puţin.
- Bine? - Da.
Îmi pare rău.
Îmi pare rău că ţi-am spus toate acele lucruri.
N-ar fi trebuit.
Eram furioasă, dar n-am vrut să te rănesc.
E în regulă.
Sunt aşa fericită că am putut să te văd aşa!
Cum erai când eram copil.
Aşa îmi amintesc de tine.
Nu putem renunţa. Nu putem renunţa acum. Nu putem face asta acum.
Trebuie să iei asta.
Nu. Nu te părăsesc. Nu.
Trebuie să mă părăseşti.
Nu puteam să reuşim.
Trebuie să te asiguri că asta nu se întâmplă niciodată.
Da.
Te iubesc, tată.
Nu!
Muri! Nu!
Rezistă!
Douăzeci de secunde până la salt.
Muri, nu! Nu!
Nu!
Forester!
- Câteva leziuni la urechea stângă. - Mă aude?
Ar trebui.
Forester!
Toxina.
Ce?
- Flaconul verde, unde e? - E în mâna ta.
Am încercat să ţi-o luăm, dar nu ne-ai lăsat.
Trebuie s-o producem în masă şi s-o trimitem înapoi. Îi ucide pe toţi.
Jumplinkul tocmai s-a decuplat. Nu putem trimite nimic înapoi.
Nu putem călători în viitor.
S-a terminat.
Muri.
Doamne!
Îmi pare rău.
Charlie.
Ai reuşit.
M-am ascuns.
Tati!
BINE AI VENIT ACASĂ, TATI
Am făcut asta pentru tine.
Am făcut-o în secunda în care ai plecat. Ştiam că o să vii acasă.
Da?
Am paiete peste tot în cameră.
Asta e amprenta mâinii mele.
Am pictat pe mână şi am amestecat şi uite!
Uite ce de sclipici!
Mami m-a ajutat cu cuvintele.
Îţi place?
Ceea ce urmează să-ţi spun o să fie... O să sune nebunesc.
Era acolo.
Fetiţa noastră.
Da, e deşteaptă. E om de ştiinţă.
Sunt derutată. Ai văzut-o pe Muri?
Da.
Spui că ai văzut-o efectiv, fizic, pe fata noastră?
Am lucrat împreună. La o toxină.
Şi a descoperit-o.
Urma să-i ucidă pe toţi.
Urma să salveze lumea.
Şi...
Hei, e-n regulă.
Acum, am o soluţie, dar nicio modalitate de a o folosi.
Aşa că trebuie s-o găsim.
Trebuie s-o găsim.
Hei!
- O s-o găsim împreună. - Bine.
Ce ştim? Ştim când şi unde aterizează, nu-i aşa?
Primul atac este la sfârşitul verii.
- În nordul Rusiei, 2048. - Bine.
Deci, ce-ar fi dacă ar exista o întreagă armată
care să-i aştepte când coboară din nave?
Da, dar n-au fost nave.
Nicio filmare prin satelit cu rachete. Au căutat peste tot.
Trebuie să fi ajuns cumva aici.
Exact. Tot ce ştim e că au ajuns aici, pur şi simplu.
Doar pentru că au atacat în 2048, nu înseamnă că atunci au ajuns.
Dacă au ajuns în '47 sau în '46? E mijlocul pustietăţii, Rusia.
- Nu le-am fi găsit navele. - Nu e anul bun.
Sfinte Sisoe!
Trebuie să sun pe cineva.
Cine o să le spui că a găsit soluţia?
- O să zic că eu. - A fost soţia ta.
Totul e bine, iubito.
Rămase fără contact cu viitorul, guvernele nu reuşesc să oprească
răspândirea revoltelor şi a jafurilor, fiindcă cei mai mulţi cred că în 30 de ani
omenirea va fi ştearsă de pe faţa Pământului.
Ţi-a fost dor de mine?
Fac cinste cu primul rând.
Nimeni nu te poate opri, nu?
Dorian, încă există o şansă de a împiedica războiul să se întâmple.
Nu prea pare.
Ţi-am spus că totul a fost degeaba. E prea târziu pentru eroi, Forester.
Nu sunt erou.
Încerc doar să-mi salvez fiica.
Dacă trebuie să salvez lumea pentru ea, sunt al naibii de sigur că am s-o fac.
Ce fel de nemernic egoist nu ajută pe cineva să-şi salveze copilul, nu?
Mai ai gheara aia?
Ei bine, este ceva aici,
dar nu sunt sedimente
sau sânge.
E cenuşă. E cenuşă vulcanică.
Şi nu e din Rusia, ci din China.
- Sau Coreea, de undeva de pe-acolo. - De unde ştii asta?
Să-ţi explic compoziţia chimică a sedimentelor?
În niciun caz.
Cum ajunge cenuşa vulcanică din China în nordul Rusiei?
Cunoşti vreun expert în vulcani?
Am dat de belea?
Martin, viaţa fiecărui bărbat, femeie şi copil pe această planetă
ar putea fi salvată dacă am putea găsi răspunsul la o întrebare
şi are legătură cu vulcanii.
Ştiam că se va întâmpla asta.
Aş fi dat orice pentru un moment ca ăsta în liceu.
Cum ar putea o creatură care a pus piciorul numai în nordul Rusiei
să aibă sub gheare cenuşă vulcanică din China sau Coreea?
Ar fi ciudat,
dar ar trebui să fie de la Erupţia Mileniului.
Erupţia Mileniului!
Ce naiba e asta?
Vulcanul Changbai de la graniţa dintre China şi Coreea
a erupt în 946 d.Hr.
cu forţa a peste o mie de bombe nucleare.
A suflat cenuşă peste jumătate din lume.
Chiar şi azi se găseşte cenuşa îngropată în gheaţă.
E vreo modalitate de a identifica unde a aterizat cenuşa în Rusia?
Laptop.
Îl ador pe puştiul ăsta!
Mersi.
Ia uitaţi.
Este cel mai mare gheţar din Rusia.
Oamenii de ştiinţă care fac experimente de foraj adânc
au găsit cenuşă vulcanică la o adâncime de 400 de metri,
adâncime care corespunde cu ninsoarea medie
din anul 946 d.Hr. încoace.
Dar, ca să le intre cenuşa sub gheare,
ar fi trebuit să sape printr-o mie de ani de gheaţă.
- Nu au săpat în jos, ci în sus. - De-asta nu e niciun semn de impact.
Sunt aici dintotdeauna.
De ce să aştepte o mie de ani să sape?
Martin, poţi să arăţi o proiecţie de topire a gheţii pentru Rusia?
Da, topire gheaţă polară, Rusia, din 2023 până în 2048.
- Iată. - N-au aşteptat.
S-au dezgheţat.
Trebuie să ajungem în Rusia.
Nu. Nu te duci în Rusia.
Dar acolo sunt.
Aşa credem.
Ba nu, ştim! Acolo trebuie să fie.
- Ai vreo dovadă? - Trebuie să mergem acolo ca s-o obţinem.
Dacă mergem acolo acum şi-i omorâm pe toţi,
împiedicăm asta să se întâmple vreodată.
Am pierdut orice contact cu viitorul.
Preşedintele a pus Forţele Armate în alertă maximă.
Se revoltă la graniţă,
Buenos Aires, Johannesburg, Ciudad de Mexico,
Istanbul, Londra.
NATO s-a desfiinţat!
Şi vrei să folosesc banii contribuabililor
pentru a finanţa o misiune specială sub acoperire într-o ţară suverană ostilă,
condusă de un profesor de biologie?
Şi de şeful cercetării al unei companii de tehnologie.
Wallace Tech? Amazonul ştiinţelor Pământului?
Văd că nu vă conving deloc.
Uitaţi,
după cum merg lucrurile,
avem noroc dacă nu ne omorâm între noi înainte s-o facă extratereştrii.
Mă scuzaţi.
Urăsc să zic că am avut dreptate,
dar oamenii urăsc să cheltuie pe cercetare.
Eu zic să ne sinucidem.
Rusia şi-a închis graniţele.
Ne trebuie un avion şi un pilot dispus să comită o infracţiune internaţională.
Nu putem ajunge acolo nicicum.
S-ar putea să existe o cale.
Deci, cum a fost în viitor?
Echipa Miami Dolphins e la fel de slabă?
Am nevoie de un avion
şi de un pilot
care să zboare nedetectat în spaţiul aerian rusesc,
ca să duc o echipă de soldaţi în vârful unei insule cu gheţari
pentru a găsi...
o navă extraterestră.
Ştii cum se spune, copiii nu te vizitează decât dacă au nevoie de ceva.
Am nevoie de ajutorul tău.
Mă duc să-mi iau haina.
- Mulţumesc că ai venit. - Da.
Am făcut cât de multă toxină am putut.
- Sper că ajunge. - Şi eu.
Am lucrat cu dna colonel Forester. Era fiica ta, nu?
Da.
A fost o onoare să o cunosc.
Omul ăsta a adus tot arsenalul.
Da, pentru că de data asta n-o să mă ascund.
O să lupt.
Nici măcar nu e încărcat.
Da, nu e încărcat.
E o cabină presurizată. De ce l-aş încărca?
Glonţul face gaură, toată lumea e trasă afară.
ACADEMIA DE GLACIOLOGIE SEVERNAYA ZEMLYA, RUSIA
Coborâm la 300 de metri.
Bun, căutăm anomalii geotermice.
Orice pare ciudat, cum ar fi fisuri, crăpături termice, variaţii magnetice.
Să ne despărţim şi să acoperim partea asta a gheţarului până la apus.
Începem cu sfertul de sud-est.
O să avem o panoramă bună dacă ajungem în vârf până la apus.
E ca şi cum am căuta un cub de gheaţă.
Ne apropiem de sfertul de nord-vest.
Chiciură în faţă, atenţie la vizibilitate.
Şi manometrele voastre au luat-o razna?
Da.
Simţi asta?
E ca şi cum ar fi ceva electric sau...
ceva.
Măi să fie, ia uitaţi.
Stăm pe un câmp magnetic sau ceva?
E un bloc imens de gheaţă.
Orice încărcătură magnetică ar fi la cel puţin 300 metri sub pământ.
Cred că ţi-am găsit cubul de gheaţă.
Pregătim armele.
Atât?
Deci îmi spui că toată asta se topeşte în 30 de ani?
Ei bine, diferenţa dintre gheaţă şi apă este de un grad.
Bine. Măcar avem dovezi.
Dacă intrăm acolo, s-ar putea să nu mai ieşim.
Am putea pleca acum.
Ne întoarcem cu fotografii,
arătăm tuturor că lumea are un inamic comun.
Categoric. Du-te şi anunţă ONU,
pot vorbi despre asta până când murim cu toţii.
Da. Urăsc să fiu de acord cu Moş Crăciunul Conspiraţiei,
dar, dacă implicăm guvernele lumii, se transformă într-un coşmar.
Da. Nu am atâta timp.
Nici Muri.
Simt că asta e ocazia mea să-i dau ei şi lumii ăsteia o a doua şansă.
Foarte rar primeşti o a doua şansă.
Deci, ce facem?
Presupun că deschidem nenorocita aia
şi împuşcăm orice se uită chiorâş la noi.
Sunteţi perimetrul secundar.
Dacă noi nu ieşim şi iese altceva,
nu poate părăsi peştera asta, s-a înţeles?
Recepţionat.
Succes!
Se pare că am găsit carlinga.
Ăia nu sunt ghimpalbi.
Cu siguranţă nu.
N-au vrut să aterizeze aici, au avut un accident.
Să mergem mai departe.
Ghimpalbii.
Sunt marfă.
Gata să se înmulţească, ca vitele.
Sau ca armele.
Arme de curăţare a planetei?
Da, dar s-au prăbuşit.
Cine ştie dacă Pământul a fost ţinta lor?
Nu conta.
Când terminăm cu ei, va fi ca şi cum n-ar fi fost niciodată aici.
Să mergem!
A reuşit.
Ikemba!
Pe ei! Hai!
În colţ!
Charlie, James, avem ghimpalbi în mişcare!
La naiba! Acopăr intrarea.
Du-te, îi prindem pe cei de pe navă.
Dă-mi explozibilul ăla.
Dacă avem probleme, aruncăm în aer manual. Fără cronometre.
Nu.
Ia asta. E un suvenir.
Du-te şi salvează-ţi fiica.
Să mergem!
Eu la stânga, tu la dreapta.
Mă descurc. Azi nimeni nu se ascunde.
Hopa!
Hopa?
La naiba!
Charlie!
Charlie, am nevoie de tine!
Charlie!
Charlie! Tată!
Avem contact vizual. Trage!
Sunt în mişcare. Trage. Foc!
Sfinte Sisoe, e o colonie întreagă aici, jos!
Trebuie să aruncăm nava în aer!
ARMAT
DETONARE
Îi reţin eu.
Aruncă nava în aer!
Dacă o să mor...
O să mor în felul meu!
Tată! Charlie!
Sunteţi bine?
Tu eşti bine?
- Am ucis unul. - Da, aşa e.
L-ai feliat ca Julia Child.
Unul a scăpat, însă.
Unul mare. Cu burta roşie.
La naiba! Aia e femela.
Mai bine te-ai duce după ea
înainte să depună un ou sau ce naiba fac ei.
- Uită-te la tine. Îţi tremură mâinile. - Sunt bine.
Nu, o să ne îngreunezi situaţia. Vreau să stai aici, cu Charlie.
Nu trebuie să ai grijă de mine. Ăsta e singurul lucru la care mă pricep.
Urcăm pe creasta din stânga. Atenţie la orizont.
O să avem o singură şansă.
Dan... Am găsit ceva. Sunt urme aici.
Tată, e în mişcare.
Tată, recepţionezi?
Surpriză, proasto.
- Mişcă-te! - Mă mişc.
- Da, nu i-a plăcut asta. - Din nou!
Unde naiba e?
La naiba!
Ai ciuruit-o, tată!
Spate în spate.
O vezi?
Nu.
- Sângerează, totuşi. - Poate e doborâtă.
Nu, nu e doborâtă.
Ai ciuruit-o, totuşi. I-ai venit de hac, tată.
Treci încoace.
Vino. Haide!
- Îmi pare rău, fiule. - Nu. Tată!
Îmi pare rău pentru...
tot.
Mori!
I-ai spus să moară?
Da.
A mers.
De ce nu i-ai spus mai devreme?
Da.
Hai să luăm o mică pauză.
Astăzi am primit nişte imagini incredibile din Rusia.
Exact. O explozie a zguduit un gheţar.
Surse guvernamentale spun că are de-a face cu extratereştrii.
Când am auzit că ghimpalbii ar putea fi deja aici,
am întreprins acţiuni rapide şi decisive.
O coaliţie de soldaţi de elită, sub comanda mea unică,
a eliminat ameninţarea viitoare.
Ştiţi ce? Aş face-o din nou.
Tată!
I-ai găsit?
Da.
Da, i-am găsit.
Hei, scumpete,
aş vrea să ţi-l prezint pe bunicul tău.
Nu i-am spus niciodată despre cele şapte zile împreună
din iadul din viitor, care acum nu se va întâmpla niciodată.
Ea m-a schimbat... pentru totdeauna.
N-am s-o părăsesc niciodată.
N-am să părăsesc niciodată familia asta.
Pentru că cel mai bun viitor al meu, se pare...
a fost întotdeauna chiar în faţa mea.
RĂZBOIUL DE MÂINE
Subtitrarea: Iulia Rolle