Şi am ajuns la d-l Kint...
Acum 9 luni, un curier mai puţin inteligent de-al d-lui Söze
s-a încrezut în promisiunile unui infirm.
Şi a fost "uşurat" de 62.000 de dolari...
A durat ceva vreme până să vă găsim.
Intenţia noastră era să vă contactăm după reţinerea dv. de la New York.
- Tu ai pus la cale identificarea !
- Da, nu trebuia să fiţi eliberaţi până nu veneam eu să vă vorbesc.
Dar se pare că avocata d-lui Keaton, domnişoara Finneran,
a fost puţin cam prea eficientă şi l-a eliberat...
Reţinerea celorlalţi s-a dovedit a fi inutilă.
- Şi cu Redfoot ce e ? - D-l Redfoot nu ştia nimic.
D-l Söze nu prea lucrează mult timp cu aceiaşi oameni
şi aceştia nu află niciodată pentru cine au lucrat.
Cel care nu este cunoscut nu poate fi trădat...
- Atunci, nouă de ce ne spui ?
- Pentru că aţi furat de la domnul Söze. Toţi !
Faptul că n-aţi ştiut că furaţi de la el
e singurul motiv pentru care mai sunteţi azi în viaţă !
Într-un fel, îi sunteţi datori... Şi trebuie să vă plătiţi datoria.
- Bine, lasă dracului datoria şi du-te şi tu naibii !
- De unde ştim că lucrezi pentru Söze ? - Nu asta e important, d-le Hockney.
Toţi cinci sunteţi vinovaţi de uciderea lui Saul Berg şi a gărzilor lui.
D-l Redfoot poate depune mărturie şi noi ne putem asigura că o va face.
- Ce vrei de fapt ? - Iată oferta, domnilor...
Pe domnul Söze îl interesează în primul rând narcoticele.
De câţiva ani este într-o... să-i zicem competiţie
cu un grup de argentinieni. Iar asta înseamnă neplata unor taxe.
Aceşti argentinieni au negociat vânzarea unei cantităţi de cocaină
în valoare de 91 de milioane de dolari, care va avea loc peste 3 zile.
Inutil să vă spun că această afacere
e vitală pentru revigorarea organizaţiei lor, deja slăbite.
Domnul Söze ar vrea să împiedicaţi afacerea.
Dacă vreţi, puteţi aştepta până după încheierea ei.
Toţi banii implicaţi vor fi ai dv..
Domnul Söze vrea să urcaţi pe vas şi să distrugeţi cocaina.
După care, sunteţi eliberaţi de orice fel de obligaţii faţă de domnul Söze.
- Dă-mi un singur motiv pentru care n-aş putea să te omor chiar acum !
- Un dar de la domnul Söze...
O zi bună, domnilor !
- Aici e trecută toată viaţa mea ! Tot ce am făcut de la 18 ani încoace !
Ăştia ştiu totul !
Îi ştiu pe toţi cei cu care am lucrat sau cu care am fost la închisoare !
- Nu !
E ceva ciudat aici ! - Nu ştiu...
- Cine era tipul ăla din New York care vorbea de Söze ?
- Bricks Marlin.
- Da, a lucrat pentru el. Nu direct.
Spunea mereu că face de 5 ori mai mulţi bani decât valoarea loviturii.
- Tipul ăsta nu există ! Kobayashi se foloseşte de el ca de un paravan.
- Nu ştiu. E groasă ! - Nu, e o fraiereală !
- Tipul ăsta ar putea fi de la Poliţia din L.A.. Nu-i decât o înscenare !
- Din câte am auzit eu, Söze e un fel de măcelar !
- Un nenorocit de măcelar psihopat ! - Nu există nici un Keyser Söze !
- Cine e Keyser Söze ăsta ?
Se presupune că e un turc. Unii spun că tatăl lui era un german.
Nimeni nu credea că există cu adevărat.
Nimeni nu-l cunoştea sau nu ştia pe cineva care să fi lucrat direct cu el.
Dar, dacă te luai după Kobayashi, oricine ar fi putut lucra pentru Söze !
Nu aflai niciodată. În asta consta puterea lui.
Cea mai mare realizare a diavolului este că a convins lumea că nu există.
Mi-au spus o poveste despre el, petre- cută în Turcia, pe care am crezut-o.
O bandă de unguri voiau să-şi facă propria lor mafie.
Şi-au dat seama că pentru a fi puternici
nu le trebuie arme, bani sau mulţi oameni.
Le trebuie doar curajul de a face ceea ce alţii n-ar avea curajul să facă.
După o vreme, au devenit puternici şi au venit după Söze.
Pe atunci era la început. Se spune că doar făcea trafic de droguri.
Au venit la el acasă într-o după-amiază
ca să-l convingă să le paseze lor afacerea.
Au dat peste nevasta şi copii lui şi au decis să-l aştepte.
Când a venit acasă, şi-a găsit nevasta violată şi copii ţipând.
Ungurii ştiau că Söze este dur. Nu era de glumit cu el.
Aşa că i-au arătat că şi ei vorbesc serios.
I-au spus că vor teritoriul lui, Împreună cu toată afacerea.
Söze s-a uitat la chipurile alor lui.
Şi apoi le-a arătat acelor bărbaţi puternici
ce înseamnă cu adevărat puterea.
Le-a spus că mai bine îşi vede familia moartă,
decât s-o lase să mai trăiască după o asemenea zi.
L-a lăsat pe ultimul ungur să plece.
A aşteptat ca soţia şi copii lui să fie înmormântaţi
şi apoi a pornit pe urmele celorlalţi.
Le-a omorât copiii. Le-a omorât nevestele.
Le-a omorât părinţii şi părinţii prietenilor lor.
A dat foc la casele în care locuiau, la prăvăliile în care lucrau,
a omorât oameni care le dăduseră bani şi după aia, uite-aşa... a dispărut !
A intrat în pământ ! Nimeni nu l-a mai văzut de atunci. A devenit un mit.
O poveste de groază pe care o spun criminalii copiilor lor.
Dacă îl torni şi pe taică-tău, Keyser Söze vine după tine.
Şi nimeni nu crede cu adevărat în el. - Tu crezi în el, Verbal ?
Keaton spunea mereu, "Nu cred în Dumnezeu. Dar mi-e teamă de el."
Eu cred în Dumnezeu.
Dar singurul de care mi-e teamă este Keyser Söze.
- Tu crezi ceva din toate astea ?
- Vă pot face cunoştinţă cu Dan Metzheiser de la Justiţie.
Are un dosar întreg despre Söze în Washington, D.C..
A fost ca un hobby pentru el, de câţiva ani buni.
Mulţi tipi l-au comparat pe Söze cu reporterul ăla din "Incredibilul Hulk".
- Tu ai auzit de el ? - Unde, pe stradă ?
Da, de câteva ori... Informaţii indirecte.
Cineva care a lucrat pentru un tip care lucra pentru cineva
care primise nişte bani de la Keyser Söze.
Ştii tu, porcării din astea !
Ar putea fi vreun fost poliţist. Care se folosea de ce ştia.
Ca să ţină oamenii la respect, în vremea când asta mai însemna ceva...
- Dar tu eşti aici ! - Da, fir-ar să fie...
Un tip pe jumătate ars a încercat să fugă din spital,
pentru că i-e frică de Keyser Söze.
O să mai încerc să scot ceva de la el.
- Eu am spus tot. Exact cum s-a întâmplat pe vas.
Ce dacă am omis câte ceva despre mine ?
Oricum, sunt atâtea necunoscute
că procurorul nu mi-ar fi dat niciodată drumul !
Tu ai obţinut ce voiai de la mine. Şi, ce mare brânză ?
- De-aia nu i-ai spus tot procurorului ? - Tu ce părere ai, agent Kujan ?
Dacă ţi-aş fi zis că m-a angajat monstrul din Loch Ness
să dau lovitura din port, tu ce-ai fi spus ?
- Aş fi căutat dovezi. Oricum eşti chemat ca martor. Vom afla totul atunci.
- Acum am imunitate ! Ce altceva ai putea să-mi oferi ?
- Dacă există cu adevărat Keyser Söze, atunci o să vină după tine.
- Unde ţi-e capul, agent Kujan ? Tu de ce crezi că sunt speriat ?
Din cauza lui Keyser Söze, sau cum naiba l-o chema !
Bineînţeles că ştie unde mă aflu, chiar şi acum !
De-abia aşteaptă să-mi dai drumul ca să pună mâna pe mine în 10 minute.
Imunitatea am vrut-o doar ca să scap de voi, dobitocilor !
O să am cu totul alte probleme după ce voi scăpa pe cauţiune.
- De ce vrei să încapi pe mâinile lui ? Noi te putem proteja !
- Vai, mulţumesc, Dave !
Aţi făcut aşa o treabă bună până acum ! M-aţi făcut să torn !
Aşa că să mă ierţi dacă-ţi spun să mă pupi în fund !
Aceeaşi nenorociţi care m-au băgat în chestia asta,
vor acum să mă salveze ? Duceţi-vă dracului !
Crezi că-l poţi prinde pe Keyser Söze ?
Crezi că un tip ca ăsta îşi scoate capul când e gata să fie prins ?
Dacă ar ieşi pentru ceva, ar face-o ca să scape de mine.
Şi după aceea...
... cred că nu veţi mai auzi niciodată de el.
- Ce s-a întâmplat în continuare ?
- Când ne-am trezit dimineaţă, Fenster dispăruse.
N-a putut suporta ideea să-l slugărească pe Söze.
Ne lăsase un bilet urându-ne baftă
şi luase o parte din banii pe care-i făcuserăm împreună.
- Şi ? - McManus s-a înfuriat.
Spunea că vrea să dea de el şi că o să-i smulgă inima din piept !
Şi în noaptea aceea am primit un telefon.
- Ce telefon ?
- Kobayashi ne spunea unde-l putem găsi pe Fenster.
- Gata ! Hai s-o ştergem naibii de aici !
- Trebuie să-l îngropăm !
- Cu ce ? - Cu mâinile goale !
- E o tâmpenie ! Ăsta-i nisip uscat, McManus.
Când o să putrzească, surferii o să-l miroasă de la o poştă !
- Sapă, ticălosule ! - Ce ne facem acum ?
Nenorocitul ăsta o să ne omoare pe toţi ?
- Nu ştiu ce faci tu, ologule, dar eu pot să fug. N-am nici o reţinere.
- Nici Kobayashi nu pare să aibă vreuna !
- Dacă fugi, o să săpăm şi pentru tine o groapă. Ai priceput ?
- Doar nu-mi îngrop copilul acolo ! Nu sunt dator nimănui cu nimic !
Aşa că, duceţi-vă dracului ! - A fost partenerul meu timp de 5 ani.
Am dat mai multe lovituri şi am văzut mai mulţi bani decât poţi tu să numeri !
Aşa că, du-te tu dracului !
A venit vremea să plătim şi noi. - Nu-i asta !
E o chestie de precauţie. Tu crezi că trebuie să plăteşti ceva ?
Tu vrei să fugi ? Nu-mi pasă !
Eu nu fac asta pentru Fenster.
Nu fac asta pentru tine.
O fac pentru mine !
Am de gând să termin odată !
Nemernicul ăsta de Kobayashi n-o să se pună cu mine !
- Şi după ce l-au omorât pe Fenster, n-a mai fugit nimeni ?
- Eu am vrut s-o facem. Credeam că se poate...
- Şi atunci de ce n-ai spus nimic ? - Crede-mă, am încercat !
Dar Keaton nu voia să audă. Se jucaseră prea mult cu el.
Keaton era cu piciorele pe pământ. Fusese poliţist.
Şi pentru un poliţai, explicaţia nu e niciodată prea complicată.
Totul e simplu. Pe stradă nu există mistere.
Nu există criminali geniali. Dacă ai un cadavru
şi crezi că vinovat este fratele lui, te duci să afli dacă ai dreptate.
Nimeni nu i s-a împotrivit lui Keaton.
Ne-am hotărât cu toţii să-l lichidăm pe Kobayashi.
- Urcă !
M-aţi auzit ? Urcă !
- Vine încoace !
- Nu mişca !
Apasă pe 20. Acum !
Mişcă-te !
- Răspunsul e nu.
- Domnul Söze va fi foarte... - Ascultă-mă, jigodie !
Nu există nici un Keyser Söze !
Dacă îi mai pronunţi o dată numele, te omor pe loc !
- Ciudată ameninţare, d-le Keaton !
- Acum ştim că poţi să ajungi la noi.
Dar acum ştii şi tu că putem ajunge la tine.
Îţi acord o singură şansă să contramandezi totul.
- D-l Söze... Patronul meu a hotărât deja. Nu-şi schimbă hotărârea.
- Nici noi.
- L-ai găsit pe Fenster. Dar n-o să ne poţi găsi pe toţi.
Nu înainte ca unul din noi să ajungă la tine.
- Vă cred, d-le McManus. Sunt absolut convins.
Nu v-am fi ales pe dv., dacă n-aţi fi fost atât de buni.
Dar nu eu hotărăsc.
Oricare ar fi ameninţarera din partea dv.,
nu se compară cu ceea ce pot păţi dacă nu îndeplinesc ordinele.
- Eu sunt cel care te va omorî. Am ţinut neapărat să afli asta !
- Îmi pare rău, d-le McManus...
Vă implor să mă credeţi, d-le Keaton, d-l Söze este cât se poate de real !
Şi este foarte hotărât ! - Vom vedea...
- Înainte de a mă omorî, d-le McManus, poate că ar fi bine să mă lăsaţi
să termin mai întâi treaba pe care o aveam cu d-ra Finneran.
- Ce ai spus ?
- Edie Finneran. E sus. În biroul meu.Pentru o declaraţie de extrădare.
Eu personal am cerut să fie însărcinată cu acest caz.
A sosit aici ieri, cu avionul.
Dar nu contează. Continuaţi, d-le McManus...
- Minţi ! - Oare ?
Garda drei Finneran cât timp este aici, la Los Angeles.
Nu o lasă singură niciodată !
M-am gândit că v-ar bucura să aflaţi că este în mâini bune.
Acum, odihniţi-vă, vă rog ! Vasul vă va aştepta vineri.
Dacă vă mai văd pe dv. sau pe vreunul din prietenii dv. până atunci,
d-ra Finneran va fi victima unui îngrozitor viol, înainte de a fi ucisă...
Ca de altfel, şi tatăl dv., d-le Hockney,
la fel ca şi unchiul Randall din Arizona, d-le Kint.
Poate totuşi mă voi mulţumi doar să-l castrez pe David, nepotul lui McManus.
M-am făcut pe deplin înţeles ?
Vă rog să vă ocupaţi dv. de cele două cadavre de mai jos.
Le vom adăuga la pierderile datorate domnului Fenster...
Acum, vă rog să mă scuzaţi, domnilor !
- E un coşmar ! Spaţii închise... 10, poate 20 de oameni...
Nici măcar nu ştim câţi alţii mai sunt sub punte.
- Nu ne putem furişa pe lângă ei ? - Nu.
Cu toată cocaina aia, or să fie cu ochii în patru.
Şi cu asta, am ajuns la punctul al doilea.
Chiar dacă unul singur scapă şi ajunge pe vas, tot n-am rezolvat nimic.
- Şi dacă aşteptăm banii ? - Mai apar încă 10 oameni, pe puţin.
După părerea mea, e imposibil. Oricine intră acolo nu mai scapă cu viaţă.
- Eu zic să aşteptăm banii.
- Şi eu la fel ! - Voi n-aţi auzit ce-a spus ?
- Dacă tot intru, vreau să-mi rămână ceva !
- Şi eu la fel.
Nimic nu-i imposibil !
- Nu-mi vine să cred că vreţi să ne ducem la moarte sigură !
- Sigur e doar că va ploua în New York !
- În ce limbă vorbesc ? - Nu ştiu. Poate în ruseşte !
- Să fie în ungureşte ?
- Pachetul a sosit, domnilor.
Sunteţi gata ?
- Aş fi, dacă n-ar trebui să stau ca să-ţi răspund ţie !
- Eu sunt gata.
- McManus, ai face bine să fii gata în 10 secunde.
- Sunt gata...
- Vreau ca tu să rămâi aici.
- Dar eu trebuia să acopăr...
- Ascultă, dacă nu scăpăm de-aici, vreau să iei banii şi să pleci.
Găseşte-o pe Edie. Spune-i tot ce s-a întâmplat.
Cunoaşte o grămadă de oameni. Ştie ea ce să facă.
Dacă eu n-am reuşit să-l prind pe Kobayashi în felul meu,
o să-l prindă ea în felul ei.
Fă cum ţi-am spus !
Te rog !
Şi spune-i că am...
Spune-i că am încercat.
- McManus, a plecat ! - Sunt pe fază.
Unu, doi, trei, patru, cinci, şase, şapte...
Oswald era un poponar !
- Bună, băieţi ! Ce mai faceţi ?
E vreo... e vreo problemă ?
- Acum !
- Bătrânul McDonald avea o fermă...
Şi la ferma lui a împuşcat nişte tipi...
Elvis a părăsit clădirea !
- De ce n-ai fugit ? - Am încremenit.
M-am gândit la Fenster şi la halul în care arăta când l-am găsit,
şi după aia m-am gândit la Keaton. Părea că o va scoate la capăt.
- Un puşti a dat de dimineaţă peste un cadavru pe plajă.
Avea două gloanţe în cap. Tocmai l-au identificat doi tipi de la FBI.
- Şi ce ai aflat ? - Îl chema Arturo Marquez.
Un traficant mărunt din Argentina.
A fost arestat anul trecut în New York pentru vânzare de droguri.
A evadat şi a fugit în California. L-au prins la Long Beach.
Tocmai pregăteau extrădarea când a evadat din nou.
Şi acum fii atent ! Edie Finneran a fost adusă să se ocupe de caz.
- Kobayashi !
- New York mi-a trimis un fax cu o copie după declaraţia lui.
- A fost un turnător. - Da. Un mare turnător !
Arturo nu voia să se întoarcă la închisoare.
Atât de mult a vrut asta, că a dat aproape 50 de nume.
Ghici de cine a zis la sfârşit ?
- Keyser Söze ! - Şi asta nu-i tot...
- Hai să-ţi spun ce-am aflat ! Poţi să mă completezi când vrei !
Nu erau nici un fel de droguri pe vasul ăla...
- Să nu scoţi vreo vorbă ! - E aici ! Ştiu că e aici !
El este ! Vă spun că el este ! Ştiu că e aici.
Nu pricepi ? El este ! - Mai taci odată !
- El este, mă auzi ? Îţi spun eu că e Keyser Söze !
- Unde e Hockney ? - Nu ştiu.
Nu e nici o cocaină ! - Ce ?!
- M-ai auzuâit, prostule ! Nu e nici un fel de cocaină !
M-am fâţâit prin tot vasul ăsta ! Am intrat în fiecare cameră.
Nu e nimic ! Nimic !
- Nu-mi face chestii de-astea ! - Nu e nici un fel de drog !
- Eu m-am cărat de-aici !
- Nu le-am spus nimic ! Jur !
Nu le-am spus nimic ! Te rog !
- McManus, ce dracu' se întâmplă aici ?
- Mare ciudăţenie...
- Asta spui şi tu în declaraţie. Că ai văzut un om în costum, un tip slab.
- Aşteaptă un minut ! - Nu mai am nici un minut !
- Vrei să spui că l-ai văzut pe Keyser Söze ?
I-ai spus procurorului că nu ştiai cine e !
- Ştiu că erau droguri pe vas. - Termină cu minciunile, Verbal !
Ştii la ce vreau să ajung !
- Lasă-mă în pace ! Am imunitate ! Nu trebuie să suport mizeriile tale !
- Ştii la ce vreau să ajung, Verbal. Da, ştii !
La adevăr !
Îmi spui că ai văzut pe cineva care l-a omorât pe Keaton.
- Am văzut ! - Mă minţi !
Ai ştiut... Ai ştiut tot timpul !
- Nu ştiu ce vrei să spui ! Am văzut cum e împuşcat Keaton !
Îţi jur ! - Atunci, de ce nu l-ai ajutat ?
Aveai o armă ! Era prietenul tău !
- Pentru că mi-era frică !
Bine ?
Frică... - De ce ţi-era frică ?
- Ştiam că este Keyser Söze.
A fost Keyser Söze, agent Kujan ! Adică, diavolul în persoană !
Cum poţi să împuşti diavolul pe la spate ?
Dacă nu nimereşti ?
- Bine. Hai să ne întoarcem la ce s-a petrecut în dană.
Arturo Marquez. Ai auzit vreodată de el ?
- Poftim ? Nu !
- Era un turnător care lucra pentru Departamentul de Justiţie.
A dat o declaraţie prin care spunea că-l poate identifica pe unul, Keyser Söze.
Scrie aici, în raport.
Îi ştia bine afacerile, inclusiv traficul de droguri şi crimele.
- N-am auzit niciodată de el.
- Oamenii lui voiau să-l predea unei bande de unguri.
Probabil că erau aceeaşi unguri pe care Söze îi alungase din Turcia.
Banii nu erau pentru droguri.
Ungurii voiau să-l cumpere pe singurul om care-l putea incrimina pe Söze.
- Am spus că n-am auzit niciodată de el. - Dar Keaton auzise !
Edie Finneran era avocata lui Marquez în cazul de extrădare.
Ştia cine este şi ce ştie...
Nu erau droguri pe vasul ăla. A fost o execuţie.
O misiune sinucigaşă pentru a-l lichida pe singurul om
care îl putea identifica pe Keyser Söze...
Söze a pus nişte hoţi ca să facă treaba.
Oameni care puteau fi motivaţi să meargă la o moarte sigură.
- Vrei să spui că Söze ne-a trimis să omorâm pe cineva ?
- Eu spun că v-a trimis Keaton.
Verbal, nu degeaba te-a lăsat el în spate !
Fă ce-ţi spun !
- Dacă ştiaţi cu toţii că Söze vă putea găsi oriunde,
de ce ţi-a zis să iei banii şi să fugi ? Le puteai fi de folos pe vas !
- A vrut să scapi cu viaţă !
- Un poliţist corupt, fără nici un Dumnezeu,
are inima să salveze un nenorocit de schilod !
Asta nu se poate ! De ce ? - Pentru Edie !
- Nu înghit varianta asta pentru nimic în lume !
Chiar dacă ar fi aşa, nu cred că te-ar fi trimis tocmai pe tine s-o protejezi !
Atunci, de ce ?
- Pentru că era prietenul meu ! - Nu, Verbal !
Nu era prietenul tău. Keaton nu avea prieteni.
Ce faci aici ?
Te-a salvat pentru că aşa trebuia. El dicta totul.
Keaton este Keyser Söze !
Numai un asemenea om putea să ma- nevreze tipi ca Hockney şi McManus.
Numai el putea să pună la cale o identificare la Poliţie,
cu toate relaţiile pe care le avea după atâţia ani de serviciu.
Numai el era în stare s-o omoare pe Edie Finneran !
A fost găsită ieri într-un hotel din Pennsylvania.
Împuşcată de două ori în cap.
Ce părere ai despre Keaton acum, Verbal ?
- A omorât-o pe Edie ?
- S-a folosit de voi toţi să ajungă pe vasul acela.
Nu putea să se ducă singur.
Şi numai el putea să apese pe trăgaci
ca să fie sigur că execută pe cine trebuie...
Singurul om care îl putea identifica. - Numai prostii !
- Ai spus că l-ai văzut murind.
Chiar l-ai văzut ? Erai ascuns când a venit Poliţia.
Ai spus că ai auzit împuşcătura înainte de a lua foc vasul.
Dar nu l-ai văzut murind !
- Îl cunoşteam bine ! N-ar fi făcut niciodată...
- Te-a programat să ne spui exact ce voia !
Ştia că suntem aproape, tu singur ai spus asta !
De unde crezi tu că a venit presiunea politică ?
De ce ai fost protejat ? Keaton a fost ! Imunitatea e răsplata ta.
- Dar de ce eu ?
De ce nu Fenster sau McManus sau Hockney ? De ce eu ?
Eu sunt un prost ! Un infirm ! De ce eu ?
- Tocmai pentru că eşti infirm, Verbal. Şi pentru că eşti prost.
Pentru că erai cel mai slab dintre ei !
Dacă el este mort, dacă ceea ce spui e adevărat,
atunci nu mai contează !
A lui a fost ideea cu lovitura "taxiului", nu-i aşa ?
Haide, spune-mi adevărul ! - A fost a lui Keaton !
Ne-am luat după el încă de la început !
N-am ştiut... L-am văzut murind !
Am crezut că este mort ! Doamne...
- Nu te poţi apăra de unul singur !
- Voi credeţi că este...
- Keyser Söze ? Nu ştiu, Verbal !
Keyser Söze e o mască. Sau, cum spuneai tu, o poveste de groază.
Dar eu îl ştiu pe Keaton. Şi cineva, afară, trage sforile pentru tine.
Rămâi aici şi lasă-ne să-ţi asigurăm protecţia.
- Eu nu sunt o momeală ! Şi voi ieşi pe cauţiune !
- A fost depusă acum 20 de minute.
Căpitanul Leo vrea să nu te mai găsească aici.
Doar dacă îţi schimbi declaraţia... - O să-mi încerc norocul, mulţumesc !
- Dacă cineva vrea să te lichideze, o va face dacă eşti în libertate.
Schimbă-ţi declaraţia !
Poate nici nu mai prinzi procesul !
- Poate...
Dar eu nu sunt un turnător, agent Kujan !
Caralii naibii !
- Scuzaţi-mă ! Pot să folosesc faxul dv. ?
- Trebuie să semnaţi pentru ele, domnule Kint.
Un ceas... de aur. O brichetă... de aur.
Un pachet de ţigări... Mulţumesc !
- Încă n-am aflat nimic, Dave !
- Eu am aflat ceea ce voiam să aflu despre Keaton.
- Adică nimic !
- Nu contează ! O să afle cât de aproape am ajuns !
- Cu sau fără Keyser Söze, dacă Keaton trăieşte, nu mai scoate capul.
- O să-l găsesc !
- Pierdere de vreme...
- Nu degeaba s-a răspândit zvonul că n-a murit.
- Poftim ? - Nimic...
E o mizerie aici, la tine ! - Da. Dar toate au locul lor, Dave !
Par fără sens la prima vedere. Trebuie să te dai mai în spate...
Vrei ceva întradevăr de groază ? Stai să-mi vezi garajul !
Convinge-mă !
Ţin minte când am fost în cvartetul ăla din Skokie, Illinois...
Unde ţi-e capul, agent Kujan ?
Trebuie să ne gândim. Să ne gândim la ce-a fost...
Sunt sigur că v-a îndrugat multe poveşti.
Bricks Marlin...
Nu e corect !
Am spus totul în declaraţie. Jur c-am spus adevărul.
Un tip din California, pe nume Redfoot...
Un dar din partea domnului Söze...
Spune-mi, Verbal ! Ce-a fost cu Redfoot ?
D-l Redfoot nu ştia nimic.
Baritonul era un tip gras. Gras ca o balenă !
- Care avocat ? - Unul, Kobayashi...
Când adunam boabe în Guatemala şi făceam cafea proaspătă...
- Ştiu, credeai că e un om bun. - Ştiu că era un om bun !
Povesteşte-mi în detaliu !
Mare ciudăţenie...
Cum poţi să împuşti diavolul în spate ?
Tipul ăsta e protejat din toate părţile, de parcă e prinţ.
Dar tu, caraghiosule, care-i povestea ta ?
- Era un avocat... - Care avocat, Verbal ?
Eu sunt domnul Kobayashi.
Povesteşte-mi în detaliu...
- Lucrez pentru Keyser Söze... - Convinge-mă...
Fiecare ticălos care-şi târăşte zilele pe stradă
o să audă numele lui Verbal Kint.
- L-ai văzut pe schilod ? În ce parte a luat-o ?
- A luat-o pe acolo !
Ştiu că ascunzi ceva. Ştiu că nu spui totul...
Sunt mai deştept decât tine ! Şi voi afla ce...
Vreau să aflu, chiar dacă nu-ţi convine.
Pentru poliţişti, explicaţiile nu sunt aşa.
Pentru ei e foarte simplu !
Ştii ce vreau, Verbal ! Adevărul !
Cineva puternic ! Cineva care este capabil...
Eu vorbesc de Keyser Söze !
Crezi că un asemenea tip mai scoate capul,
dacă e pe cale să fie prins ?
Pentru că eşti prost, Verbal ! Pentru că eşti infirm !
Ştiai ! Ai ştiut asta tot timpul !
Dar sunt sigur că Keaton e mort !
Nu-mi mai simt picioarele... Keyser !
Ştii ce-am învăţat prima oară în meseria asta ?
Cum să depistez un criminal !
Îl ai pe ologul ăla din New York ? A spus ceva de Keyser Söze ?
De cine ?
Şi după asta, eu cred că n-o să mai auzim de el !
Cea mai mare realizare a diavolului
a fost că a convins lumea că nu există...
Şi uite-aşa...
... a dispărut !