Vino, fiule, vino!
WARLOCK
Adunaţi azi,
anul Domnului
una mie şase sute nouăzeci şi unu,
Colonia ţinutului Massachussets, et caetera, et caetera...
Există un singur preot care ar veni...
O mărturisire ţi-ar spori şansele pe mai târziu.
E îndoielnic, dar mai ştii?
O dovadă zdrobitoare te acuză
că ai făcut un pact cu diavolul.
De aceea vei fi spânzurat şi ars pe rug deasupra unui coş
plin cu pisici vii.
Nu mai rămâne de ştiut decât dacă alegi să-ţi mărturiseşti crimele
în faţa omenirii şi a lui Dumnezeu.
N-o să scoatem nimic de la el. Rămâne cum am zis.
Atunci asta-i tot.
Înscrisurile să arate că acest posedat blestemat
a refuzat cu bună ştiinţă să-şi mărturisească crimele.
Sentinţa va fi dusă la îndeplinire precum s-a hotărât.
Judecata se ridică.
Erau îngroziţi, nu?
Zeflemitoare vorbe de la unul la doi paşi de moarte...
Multe se pot petrece într-o zi!
Am auzit că te vor spânzura în zori.
Nu te-ar salva Satana dacă te-ar iubi atât?
Poate ne va salva pe amândoi, Redferne.
Pân'la urmă tot am pus mâna pe tine. Mâine vei muri.
Şi niciodată n-a fost vreun nemernic care s-o merite mai mult.
Crede numai ceea ce vezi.
Mâine.
Cătuşele să nu-i fie luate
nici când va fi spânzurat sau prăjit.
doar când va fi cenuşă,
doar atunci
să-i fie scoase... şi să-mi fie înapoiate.
Un alt raport ne anunţă că o tornadă a lovit regiunea Malibu.
Iar vântul acesta mereu imprevizibil dinspre Santa Anna
îşi poartă binemeritat numele de Vânt al Diavolului.
Tu erai?
Respiră.
Curios cum nu s-a rănit mai grav.
Ţinutul Canioanelor.
Să facem ordine.
Crezi că-i doar băut?
Nu mi-ar plăcea să ştiu că face aşa ceva şi treaz.
Ce dracu-s astea?
Nu le atinge. Lasă-i pe poliţişti să se ocupe.
De acord.
Vântu' ăsta...
Ei bine, hai! Să-l ridicăm.
Şi să-l dăm afară.
Puţină milă nu strică, Kassandra.
Da, dar nici nu poţi culege toţi rătăciţii
care-ţi ies în cale.
Eu te-am cules pe tine, nu?
Nu, nu pe sofa. Are mai mult de 100 ani.
Şi atunci?
În camera ta.
- A mea? - Acolo totu-i din plastic.
Ce recuperare miraculoasă!
Îţi dau un sfat: nu mai bea.
Telefoanele funcţionează.
Ai vreun apropiat pe care să-l suni?
E chiar anul acesta?
Hei, Chas, vorbeşte englezeşte.
Engleza englezească.
Trei veacuri...
Hai, întindeţi-vă.
Şi refaceţi-vă forţele.
Doamne, nu mă-mbătrâni niciodată.
Of! Am tras o sperietură...
O să vă las unde vreţi în oraş.
La ce vă uitaţi?
La inelul meu? Sunt un scorpion.
Mai bine zis eram.
Nu prea mai cred în astrologie.
Zău?
De fapt nimeni nu prea mai crede, e ceva demodat.
Ţi-e foame?
Am destulă mâncare pentru amândoi.
Te-aş putea lăsa să-l încerci,
dar mi-am rupt degetul,
şi acum e înţepenit.
Bine-am auzit-o pe Kassandra vorbind despre Anglia?
Ştii, am fost acolo prin '86.
Am fost cu un grup de prieteni
în circuit prin Anglia, Scoţia...
Ajutor!
Cluburi private? Şi mai ce?
Zău, e doar un tip care mi-a închiriat o cameră.
Ne întâlneam pe drum: când el venea, eu plecam.
Frecventa parcurile publice?
Nu-i necăjea pe băieţei în toalete, bine?
Aţi spus că era homosexual.
Nu, era pederast. E o mare diferenţă.
Puteţi să-mi spuneţi numele amanţilor săi?
Notele medicului legist.
"Victima a fost găsită fără limbă, probabil muşcată şi apoi scuipată...
cu urme de muşcături pe ceafă... dovadă că...
Staţi puţin! Mi-am uitat insulina.
Am vrea să-l găsim înainte de-a muşca şi altora limba...
Mulţumesc.
N-aveţi pentru ce.
La revedere.
Eşti într-adevăr clarvăzătoare.
Credeam că toată lumea a plecat.
Dumneata invoci spiritele, nu?
Le canalizez doar.
Aţi asistat la şedinţă?
Atunci canalizează-l şi pe al meu.
Păi eu nu fac... decât... şedinţe de grup.
Canalizează-mi un spirit.
La cine vă gândiţi? O rudă?
Un părinte.
Numele lui?
Are mai multe.
Îmi trebuie doar unul.
Zamiel.
Eu sunt Zamiel.
Cere-mi ce vrei.
Cer să aşteptăm.
Să aşteptăm... ce?
Ca adevăratul Zamiel să sosească.
Eu sunt Zamiel,
şi doar când vei reuşi să treci peste orice îndoială
vei putea să-mi ceri...
cere-mi...
Cere-mi orice vrei.
Cum se face că m-ai adus aici?
Pentru a recupera ceea ce această vrăjitoare a îngropat,
Biblia mea.
"Le Grand Grimoire"? Aici? Acum?
Ce-a căzut în mâinile acestei
isteţe vrăjitoare poate fi recuperat.
Cum îmi vor fi răsplătite eforturile?
Orice serviciu făcut Satanei este răsplătit.
Alţii, cu siguranţă.
Dar şiretului vrăjitor care ţi-ar fura din nou Biblia,
cartea care-ar putea distruge însăşi Creaţia,
lui, ce răsplată-i pregăteşti?
Fă ce ţi-am cerut,
reasamblează cele trei părţi
Şi vei deveni Satan însuşi.
Însuşi?
Singurul zămislit de el.
Eu voi fi acela!
Fie ca ochii mei să te îndrume...
A sângerat? Cel care a purtat astea?
A sângerat? Măcar un strop?
A fost aici. Îi recunosc urmele.
Îl pot afla doar dacă găsesc puţin din sângele lui.
A intrat prin această fereastră, nu?
Şi a căzut aici?
Blondul? El?
S-a tăiat?
Arată-mi unde.
Asta-i de ajuns.
Serviciul de urgenţă al poliţiei.
Da, e cineva în casă cu mine.
Nu ştiu cât de periculos este, dar îi place sângele,
trageţi singuri concluzia...
În regulă, am adresa dvs. pe ecran:
3237 Woodburn. Îmi daţi şi un nume?
Kassandra, cu un "K".
Poliţia va fi la dvs. peste câteva minute.
Nu vă aşteptaţi să vă întâmpin.
Mă salvez eu chiar acum!
Puţul d-tale, unde oare-o fi?
Dar ce este ăla?
Locul de unde tragi apă.
Aaa, da... "puţul" meu...
Acuma, brută...
pentru o ultimă oară, jucăm jocul până la capăt?
Ce-i aia?
Linişte. Să nu suflăm o vorbă.
- E vreun fel de busolă? - Busolă de vrăjitoare.
- Asta... - Ce-i cu ea?
Păi ce este?
Aşa cum ţi-am spus, e o busolă de vrăjitoare.
Aaa! Vrei să spui vrăjitoare (witch), nu care (wich).
Vrăjitoare ca Samantha, Tabitha?
Ca demonul nostru.
Tipul ăsta era un demon?
Cel mai rău dintre toţi.
Şi chestia asta ne va ajuta să-l găsim, nu?
Acul ne va arăta pe unde a luat-o.
Cu cât oscilează mai repede, cu-atât mai aproape e el.
Cu cât e mai lent cu-atât e mai departe.
Grozav!
Prostii! N-o să meargă.
Au fost doar urme de sânge. Are nevoie de timp.
Tocmai timp nu ai.
La-nceput credeam că sunt în New Castle
sau într-un oraş din Caroline...
Cred că m-am înşelat amarnic...
Hei, iese cineva.
Poliţia! Nu mişca!
Seamănă mizerie pe oriunde trece...
puţin îi pasă pe unde...
Credeţi-mă când vă spun că e rău, e răul absolut.
Între timp, un sfat: părăsiţi casa aceasta.
- Aveţi un ceas? - Da. - Cronometraţi-mă.
Aici 911, serviciul de urgenţă al poliţiei.
Vă rugăm să aveţi răbdare.
Apelul dvs. va fi preluat de îndată ce va fi posibil.
"Totul, totul în tine nu-i decât o tristă
şi lamentabilă scuză pentru viaţa ta nenorocită.
Rentum, Osculum, Tormentum..."
"Vei îmbătrâni cu 20 ani pe zi."
Nenorocitul ăsta mi-a făcut ceva porcărie voodoo.
M-a făcut de 40 în loc de 20 ani.
Asta mi-a făcut.
Nu există crimă de care să nu fie capabil.
Hei, hei... cealaltă uşă, da? Cealaltă uşă.
Nu prea eşti de pe-aici, nu?
Una mie şase sute nouăzeci şi unu?
Da.
Adică acum aproape trei sute de ani?
Oricât de ciudat ţi se pare ţie,
mie mi se pare şi mai ciudat.
El a făcut asta?
20 ani şi nicio petrecere de ziua mea...
Ce pierdere!
El a spart masa?
Da, el a spart-o.
Ascultă, nu te-am adus aici ca să-mi repari mobila.
Cm rămâne cu mine? Cine-mi va repara faţa?
Ce ţi-a luat?
- Douăzeci de ani! - Ce obiect?
Ce obiect?
Ceva mic şi personal.
Brăţara. Aşa ceva?
Mi-a luat brăţara cu pandante.
Atunci trebuie să-l reclami.
Numai atunci vom putea rupe vraja.
Să-l reclam?
Uite ce-am văzut mai devreme.
Asta toată e a ta?
E doar sare.
O să-ţi iau căruţa.
Ia aşteaptă puţin!
Trebuie să-mi recuperez brăţara ca să rup vraja?
De la acest demon care prin degete trimite fluide corporale?
E o cale.
Trebuie s-o faci. Nu încape discuţie.
Vezi? Insulină.
E singurul lucru pe care trebuie să-l fac, şi o urăsc
pentru că trebuie s-o fac.
O să-mi tai iar părul.
Hei! Nu poate fi chiar aşa rău.
Apoi îmi cumpăr o fustă mini
şi mă voi fâţâi prin oraş ca toate pipiţele în BMW.
Îmi pare rău, Redferne.
Dacă eşti atât de pornit să-l găseşti pe tipul ăsta,
- ...eşti pe cont propriu. - Nu-ţi dai seama?
Ce?
De ce urmări are vraja.
M-a îmbătrânit cu 20 ani.
Nu te-a-mbătrânit. Te-mbătrâneşte.
Vrei să spui că mâine...
mă voi trezi... de şaizeci de ani?
Îţi mai spun o dată:
Dacă nu vei găsi demonul şi brăţara...
vei muri foarte curând...
- Voi muri?... - De bătrâneţe.
N-a avut niciun efect.
Să nu pierdem vremea.
Hai să lămurim lucrurile.
Tot ce vreau eu e brăţara.
Ce ţi-a făcut el ţie nu e treaba mea.
De îndată ce voi avea din nou 20 de ani,
eşti pe cont propriu, înţelegi?
Ascultă, dacă ţi-e foame, putem să ne oprim.
Ok. Ce faci?
De ce?
Pun sare pe piele.
Nu zău!
Vrăjitorii detestă sarea.
Nu-i condamn. Sarea, zahărul şi toate
tâmpeniile astea te pot ucide.
Trebuie să mergem doar pe o parte a drumului?
Sau pe ce parte vrei?
- Pe o singură parte. - Pe care?
Pe partea dreaptă.
Fii atentă la ce e în faţa ta, nu în lături.
Iată cum un tip din secolul al XVII-lea îmi dă lecţii de şoferie!
Ce repede învaţă!
Trebuie s-o arunce foarte departe.
E la zece metri. Prinde mingea şi o aruncă.
O prinde din nou. O aruncă şi pasează...
Când pasezi mingea, nu-i lăsa pe ceilalţi
să se bage între tine şi coechipierul tău, ok?
Vor încerca să ţi-o fure, ok?
Ura! 6 puncte. Acum tu începi.
Nu poţi reuşi din prima!
Nimeni! Nici măcar Tampa Bay!
Nu te uiţi niciodată la fotbal?
De unde vine?
Muzica!
O! E o biserică, uite-acolo.
Şi cum de tu nu eşti acolo?
Nu merg niciodată. Tatăl meu urăşte prostiile
cu Iisus şi cei 12 apostoli.
Mingea mea a fost interceptată. E rândul tău.
Dar cum de dumneata nu eşti acolo?
- La biserică? - Da, e duminică.
Nicio vrăjitoare nu poate pune piciorul într-o biserică!
Vrei să zici că eşti un vrăjitor? Nu există aşa ceva!
Doar femeile sunt vrăjitoare!
Unele vrăjitoare sunt bărbaţi.
Da? Şi unde ţi-e mătura?
Vrăjitoarele zboară pe mătură.
N-ai văzut niciodată "Vrăjitorul din Oz"?
N-am nevoie de mătură ca să zbor!
Da?! Dar de ce ai nevoie?
Acceptaţi un Mastercard?
Cu un act de identitate, da.
Banii secolului XX. Mare porcărie.
Cheltuieşti nebuneşte până la limita autorizată.
Apoi câte 50 dolari, cu zgârcenie.
Ce-a fost asta?
Vânează unii coioţi pe dealurile alea.
Pe-aici se mănâncă şi coioţi?
Un băiat din parcul de rulote a fost ucis de un coiot.
Din când în când coboară şi prind câte-un copil.
Se pare că băiatul ăsta a fost rău sfârtecat, chiar descărnat...
Hei, aşteptaţi!
Băiatul ucis era fiul dtale?
Deplâng pierderea dtale.
Dar trebuie să vă pun o întrebare.
- A fost botezat? - Cine eşti dumneata?
De ce mă-ntrebi?
A fost fiul dumitale botezat?
Nu.
Tatăl său s-ar fi împotrivit.
Aşadar, luminează-mă.
Vrăjitorul poate călători mai repede acum.
Crezi că el l-a omorât pe copil?
Dintre toate ingredientele folosite de vrăjitori,
grăsimea umană e cea mai râvnită.
Mai ales dacă vine de la un copil nebotezat...
şi foloseşte la un singur lucru...
Te ascult.
Licoarea pentru zbor.
Nu sunt omuleţi înăuntru.
Mă gândeam eu.
Vrei să ştii cum funcţionează?
Dacă ne ajută să-l găsim pe vrăjitor.
Nu prea văd cum.
Ştiai că Pământul este rotund?
De vreo câţiva ani!
Întreabă-mă orice.
Am făcut doi ani de liceu.
De ce vă pictaţi faţa?
Nu-i nimic rău în a te machia uşor.
Mai ales acum.
Doar supusele Satanei o fac, nu şi femeile cumsecade.
Vrei să spui că-n 1691
fetele nu purtau niciun machiaj?
Marian a mea n-a purtat decât o...
Nu. Femeile cuviincioase nu se vopsesc.
Ai fost căsătorit... atunci?
Ai zis "Marian a mea". Cine e?
Avem nevoie de o nouă strategie.
- Sora dumitale? - Te rog, opreşte căruţa!
- Opreşte aici. - Cine este Marian?
Opreşte!
Pe dracu!... Gândeşte, înainte de a vorbi!
Doamne!... O, Doamne!
Du-te! Du-te fără mine!
Nu vreau să ştiu cât sunt de hidoasă.
Te rog nu mă privi!
O, Doamne!
De ce nu m-a ucis pur şi simplu?
Nimic nu poate fi mai rău.
Asta a şi vrut.
S-a stricat smântâna!
Nu se poate. Am căutat-o chiar eu, ieri!
Vrei s-o guşti?
Am mult de lucru, tată.
Vrei să-mi înşeuezi un cal, dacă tot nu mă poţi ajuta?
Pot să te-ntreb ceva?
Şi te rog de data asta să nu te simţi ofensat.
- Întreabă-mă. - Cine este Marian?
De-aia fugi după vrăjitor, nu-i aşa?
Ieri nu te-nteresa aşa ceva.
Ieri a fost acum 20 de ani.
Avea vârsta dtale, cea adevărată.
Era de o frumuseţe divină.
Atât de curată ca Dumnezeu însuşi.
Marian a mea... era buna mea soţie.
Parcă ziceai că nu eşti căsătorit.
A fost cu mult timp înainte. Chiar şi înainte de a veni aici.
Ce i s-a-ntâmplat?
Vrăjitorul i-a făcut ceva...
Opreşte maşina, te rog.
- Ce se-ntâmplă? - Opreşte odată maşina!
Redferne, busola?
Las-o. Dacă Domnul e cu noi, nu mai e nevoie de ea.
Nu l-am găsit încă, nu?
Ia te uită la asta!
Drojdia nu şi-a făcut efectul.
E rumenă dar nedospită. Trebuie să fi uitat...
Vorbiţi-mi despre duşmanii voştri.
- Vi s-a făcut o vrajă. - Cine sunteţi dvs.?
Acest semn al vrăjii vă aparţine?
N-am mai văzut un asemenea semn de 30 de ani!
E al meu.
Amish?
Nu, Mennonite.
Şi ni s-au făcut farmece.
De acolo.
Atunci am nevoie de ciocan şi de cuie.
Tată, ce dracu faci?
Dacă sunt copii pe-aici, îndepărtaţi-i.
Ia-i şi plecaţi.
Stai puţin! Am o afacere aici.
Nu pot pleca lăsând totul unui... străin.
Cai transpirând dimineaţa,
smântână care se strică peste noapte,
ştii aceste semne,
le ştim amândoi...
Ţine între buze această monedă,
te va apăra de orice magie neagră.
Nu deschideţi gura decât dacă v-o cer.
Dacă-i întâlniţi cumva privirea, nu-i arătaţi nicio teamă. Din asta se hrăneşte.
Hei...
fii prudent!
A fost aici.
Motus dardares...
Se va-ntoarce după asta!
Cerule! Vrea să pună mâna pe Grand Grimoire,
Biblia vrăjitorilor.
Toate vrăjitoarele au cărţi de magie.
Dar Biblia magiei negre e indestructibilă.
Marele Grimoire!
Vrăjitoarele au râvnit-o dintotdeauna
şi eu am găsit aici o pagină, o singură pagină!
care trebuia păstrată de o biserică din Boston. Cea dinspre apus.
I-am sfătuit să rupă cartea în trei
ca vrăjitoarele să aibă mai puţine şanse de a o fura.
Trebuie s-o păstreze într-un loc sfinţit,
nu împrăştiată cine ştie pe unde...
- Unde e vrăjitorul? - A fugit.
Nu-nţeleg! Dacă ţine atâta la ea,
de ce-ar lăsa o pagină în urmă,
fie ea şi una singură?
N-ar lăsa-o.
Scara!
Dintre toate curiozităţile văzute aici,
niciuna nu mă surprinde mai tare ca asta.
Uşa!
Ai uitat că vrăjitorii zboară?
N-am uitat nimic.
Cine te-a pus pe tine călău, Redferne?
Tu însuţi!
Când ai furat o viaţă în plus.
Se pare că şi numai două părţi din carte
pot face minuni.
De ce l-ai lăsat să scape?
Cizmele!
Unde-o fi brăţara mea?
Nu, nu-l privi în ochi!
Fuge!
Cheile. Cheile de alamă vă vor apăra de vrajă.
Îl lăsăm să ne scape printre degete?
Dacă-l părăsesc, moare.
Ciocanul. Ia-l.
Bate cuie adânc în urmele paşilor lui.
Nişte rahaturi de cuie?!
dă-mi mai bine o puşcă...
Ia ciocanul sfinţit cu tine. Poate să-l mutileze.
Cuie!
Vă putem ajuta?
Nu...
Pipăiţi!
Întoarceţi-le o dată pe oră
în sensul acelor ceasornicului.
Nu atingeţi faşa! Până mâine dimineaţă sângerarea se va opri.
Cum se simte?
N-am nici o scuză...
doar că, văzând câte victime a avut acest vrăjitor,
încercând să salvez o viaţă cu preţul propriei mele vieţi...
Nu-ţi fă griji...
De altfel, mi-am recăpătat tinereţea.
Atunci să nu întârziem.
Vom reconstrui busola.
Materialele sunt obişnuite: alamă, cupru, sticlă...
dar sângele lui contează cel mai mult.
Iată-le.
Şi asta. M-ai mai văzut: ambreiajul la dreapta, frâna la stânga.
E mai mult decât am ştiut eu când am început să conduc.
- Să conduc? Eu?! - Ăştia-s pentru benzină.
Când ţi se-ntinde o bucată de hârtie, mâzgăleşte o semnătură.
Nu contează pe ce nume. Nu verifică niciodată.
Nu mai vii?
Ai maşina mea, banii mei, urările mele cele mai bune...
Pe altă dată, Redferne.
Avem o înţelegere, nu? Doar până-mi recuperez brăţara.
Asta e, omule! Asta-i tot!
Ştii de ce e în stare? Ai văzut!
De ce crezi că nu vreau să merg?
De fapt, cum te cheamă?
Cam târziu pentru prezentări, nu?
Numele tău!
Kassandra cu un "K".
Atunci ascultă-mă bine, Kassandra cu un "K".
Vrăjitorul a pus mâna pe două treimi din carte.
Chiar el mi-a spus. Ştii ce se-ntâmplă
dacă le obţine pe toate trei?
Nu vreau să ştiu. De loc.
În paginile cărţii este ascuns numele lui Dumnezeu,
numele pierdut al lui Dumnezeu.
"Numele pierdut al..."
Nu vreau să aud.
E numele invocat în timpul Creaţiei.
Vrăjitoarele pretind că dacă ar rosti acest nume,
numele adevărat al lui Dumnezeu, invers, de la coadă la cap,
dacă acest nume s-ar rosti în răspăr,
toată Creaţia ar dispărea...
Se va non-crea? Asta vrei să-mi spui? Lumea întreagă?
Lumea-ntreagă, Kassandra.
A băgat o groază-n mine...!
Şi ştie prea bine!
N-o să-l las să-ţi facă rău.
Data viitoare nu-mi va mai face vrăji,
nici vreo licoare de băut,
data viitoare mă va ucide.
N-o să-l las să-ţi facă rău.
- Mergem spre nord? - Ai încredere-n mine, bine?
Dar vrăjitorul a luat-o spre est!
Ascultă. N-o să-l mai urmărim.
Dar ce vrei să facem?
În 1691, copiii nu se luau la întrecere sărind unul pe spatele celuilalt?
Capra?
Ne vom juca şi noi sărind capra.
Vom ajunge înaintea lui la biserica aceea din Boston.
O fi având ceva documentaţie despre cartea aia, nu?
Dă-l încolo de vrăjitor. Vom găsi ultima parte a cărţii.
Şi dacă biserica nu mai există?
Mai planifică şi tu ceva!
Biserica cea veche sau cea nouă?
Este cea de pe Sommerset Avenue?
Nu, e cea de pe strada Sommerset.
I-auzi...
Mulţumesc, doamnă.
Mai ai cuţitul ăla?
Pumnalul?
Nu, cuţitul. Vreau să-l înregistrez cu geanta mea.
- Dar biciul? - Ce-i cu el?
Nu te va lăsa cu el la bord.
La bordul cui?
Doar dă-mi biciul, OK?
$596,36. Bani gheaţă, cec sau carte de credit?
Scuzaţi-mă, poarta 40?
Mergeţi până la capătul coridorului,
Întoarceţi apoi la dreapta, şi poarta e pe stânga.
O, nu...
pană de computer!...
Tocmai acum?
Să ne grăbim, altfel pierdem avionul.
Redferne? Hai, să nu pierdem vremea!
Aceste maşinării cu aripi... care fac zgomotul ăsta...?
Sunt avioane.
Dar oamenii călătoresc în burta lor prin aer?
Oameni ca noi. Hai...
Nu, Nu. Ascultă-mă bine.
În timpul meu, cei care îndrăzneau să zboare erau acuzaţi de vrăjitorie.
Nu, dumneata mă vei asculta. Cartea e în Boston.
Aşa că să mergem acolo, să găsim pe cineva care ştie.
Cizmele mele nu iubesc decât pământul tare sub ele...
Ce mă fac cu dumneata?
Rahat! De unde ai asta?
De la fermă.
Ştiu, dar... trebuie s-o laşi aici.
Nu-mi părăsesc arma aici!
Ascultă, pierdem avionul. Dă-mi-o!
Eu comand această expediţie.
Şi dacă zic eu,...
Păstreaz-o.
Boston!
Cât pe-aci. Pot s-o iau eu?
Poate cadavrul meu.
Obiect de familie.
Hei, aşa se face.
Linişteşte-te acum. Putem să şi tragem un pui de somn.
Acum ce mai e?
E un vrăjitor printre noi. Eliberează-mă!
Unde-a plecat?
Nu se poate.
Suntem la 12000 m altitudine,
nu poate fi aici!
Am văzut smântâna stricându-se, o flacără albastră ieşind din nimic...
E Imposibil, Redferne.
Recunosc semnele!
Ştiu precis că nu-i aici.
De unde? Cum poţi fi aşa de sigură?
- L-ai văzut! - După înregistrarea bagajelor.
L-ai văzut şi nu mi-ai spus?!
L-am lăsat în urmă, Redferne.
Suntem la jumătatea drumului spre Boston.
Urmează să fie surprins de detectorul automat.
- Să-l dăm uitării, da? - E încă cu noi!
Eu caut pe-aici, dumneata pe-acolo.
Şi fii cu ochii în patru.
Ei bine?
Nu mai înţeleg nimic!
Chiar şi când respir
simt prezenţa unui vrăjitor printre noi...
Poate o fi vreo vrăjitoare bună printre noi, ca Glenda?
O vrăjitoare bună?
Somn uşor, Redferne!
O vrăjitoare bună?
Sunteţi din California, nu?
De unde ştiţi?
Mergeţi spre est.
Tocmai am ieşit din Boston Common, nu?
Da.
Şi ne îndreptăm spre nord, pe strada Tremont?
Da, suntem pe strada Tremont.
Atunci ia-o la vest şi biserica nu e departe.
Cred c-am să continui pe-aici, şi voi întoarce la Cambridge.
Nu, întoarce aici.
Ascultă, cunosc oraşul ăsta destul de bine.
Locuiesc aici din 1958. Dar dumneata?
Nu răspunde!
Ia-o spre vest, altfel o păţeşti!
Şi se mai întreabă de ce-i urâm pe Lakers!
Putem vorbi puţin? Înăuntru?
- Despre? - Este important. Vă asigur.
Aţi putea reveni mâine dimineaţă?
Oricând după opt jumate.
E vorba de le Grand Grimoire.
Şi ceilalţi clerici îl cunosc.
Nu numai eu l-am văzut,
dar se pare că nimeni nu-şi mai aminteşte
cum sau de ce a intrat în posesia bisericii.
E un fel de carte a vrăjitoarelor, nu?
Putem s-o vedem şi noi? Acum?
Documentele bisericii nu sunt de vânzare. La nici un preţ.
Colecţionaţi documente vechi? Asta e?
N-am venit la dvs. ca să cumpărăm ceva.
Trebuie neapărat să găsim cartea.
Nu-i aici, dacă asta speraţi.
Cu mult timp în urmă a fost dezmembrată în...
E aici!
Se ţine de noi ca scaiul de oaie.
- Nu, nu-i aici. - Aici e.
Pot să ştiu de ce vă interesează o asemenea carte?
Interesul nostru este să-i oprim
pe cei ce se servesc de ea pentru a face rău,
să-i împiedicăm să găsească acea carte satanică, să oprim acest rău
care caută să-l detroneze pe Dumnezeu, să-şi însuşească Creaţia însăşi,
şi să arunce totul în hăul Satanei!...
Dvs. aţi întrebat!
Iată.
"Cronica Anului Domnului
1692, oraşul Boston."
Câteva remarci despre cartea cea mai întunecată,
denumită de unii "Cartea Fantomelor", de alţii
"Cheia lui Solomon", şi de alţii încă "Le Grand Grimoire".
Da, asta este.
"Trebuie mânuită cu cea mai mare grijă...
căci slujbaşii lui Lucifer au multe feţe..."
Şi limba devine greu de înţeles...
dar mi-aduc aminte bine despre cum a fost distribuită cartea.
- Unde? - Să vedem...
O parte a fost pusă într-o scobitură îngustă
a unei mese unde se servea comuniunea.
Masa lui Chas.
O altă parte unui vicar care nu de mult a fondat
o parohie în vestul Carolinelor.
În cufărul de la fermă.
- Şi a treia parte... - Da?
Ei, dacă înţeleg eu bine,
a treia parte poate fi chiar aici în Boston.
Ce plan este ăsta? Unde?
Într-un cimitir?
Un loc de înhumare pe care-l cunosc.
Şi-acum ne punem şi pe dezgropat morminte?
Dacă norocul ne surâde, nu vom săpa.
Dacă-i cum cred eu, atunci paginile sunt la loc sigur,
căci acolo nici o vrăjitoare nu poate pune piciorul.
A cui o fi fost această idee morbidă?
Atâtea s-au schimbat aici,
dar tot mai găsesc câteva locuri familiare: parcuri, străzi...
Ca acolo.
- Ai auzit? - Ce să aud?
Parcă un clinchet blând... ca...
Vă zic "Bună seara" chiar dacă pare că vă deranjează.
Celor doi care-au venit mai devreme astă seară,
ce le-aţi spus?
- Acelui bărbat... - Redferne...
Păi... am vorbit despre multe lucruri.
Atunci vorbeşte-mi despre pagini, şi locuri foarte secrete.
Nu-mi dau seama la ce vă referiţi.
Aşează-te!
Aşează-te! Aşezaţi-vă!
Îi simt.
Spune-mi, de unde ai putut şti?
Un băieţel şi o fetiţă.
Se vor naşte amândoi sănătoşi cu condiţia
ca el să-mi spună ce vreau să ştiu.
Te rog, Stuart, spune-i.
Spune-mi, Stuart, altfel copiii voştri se vor naşte
cu pielea rece ca a broaştelor... spune-mi acum!.
Cum vom recunoaşte un pământ sfinţit?
Vom şti.
Ăsta-i semn bun?
- Pământul a fost sfinţit. - Atunci, e de bine!
- Paginile sunt în loc sigur. - Dacă mai sunt aici.
Pastorul vorbea de un mormânt însemnat cu un semn de vrajă.
Tu cauţi pe aici, eu pe acolo.
Un semn de vrajă?
- Ca ăsta? - Ca ăsta.
În tot acest timp zăvoarele au rămas neatinse!
- Nu-l vei deschide? - Nu, îl vom lăsa cum l-am găsit.
Bună idee!
Nu-l vom deschide decât dacă suntem obligaţi.
Hai, Redferne, Giles este un nume frumos!
Ce? Crezi că poţi trăi veşnic?
Bine că măcar n-a trebuit să-l deschidem
şi să-ţi vedem corpul descompus.
Ce se-ntâmplă aici?
Proiect de deplasare a mormintelor
Redferne, vino înapoi aici!
Vor muta mormintele!
Scrie pe panou că aici se vor construi blocuri
şi că vor muta cadavrele din partea asta a cimitirului în cealaltă.
- Şi? - Am ca o presimţire că...
cealaltă parte nu era cuprinsă în cimitirul original!
Nici nu ştii dacă eşti în sicriu. Paginile poate, dar dta nu.
Te îndoieşti de propriul meu sicriu?
Dar nu eşti mort! Eşti aici, cu mine!
Înainte de a muri, ai venit în secolul XX.
Gândeşte-te şi aşa.
Cum se face-atunci că am un mormânt şi un sicriu,
dacă n-am murit?
Am aflat-o într-un mod foarte dur.
Lasă-mă pe mine.
Nu te uita. Deşi eu zic că poţi.
Bine, dă-i drumul repede...
Ei?
Mai bine nu te uita!
E vreun cadavru înăuntru?
Mai bine nu te uita.
- Şi acum? - Nu, mai bine nu...
O, cerule!
La ce te aşteptai?
Ţi-am spus să nu te uiţi, dar te-ai uitat!
- Ce prost eşti! - Ia paginile şi grăbeşte-te!
Grăbeşte-te!
Ţi-am spus să te grăbeşti, nu?
Nu doare de loc.
Încă două...
Trebuie să le punem înapoi în pământ sfinţit.
- Redferne! - Da.
Cred că-i aici.
Atenţie la pagini.
Ia jumătate şi pleacă!
Opreşte-te!
Arată-te, să facem un schimb. Arată-te!
Stai!
Femeia în locul paginilor.
Oferta ta e prea subţire. Totul va dispărea dacă renunţ la ele...
Distrugerea întregii Creaţii? Doar un idiot poate crede aşa ceva.
Paginile, Redferne. Renunţă la ele.
Să nu-ndrăzneşti!
Crede-mă, Redferne, moartea ei le va face pe toate celelalte
să pară o simplă petrecere colorată.
Şi tu vei sta şi vei privi neputincios,
şi vei auzi fiecare strigăt, fiecare hohot de plâns
ieşind din trupul ei ce moare la foc mic.
Uită-te bine la ea.
Gura, picioarele, sânii care seamănă mult
cu ai unei persoane cunoscute,
bine cunoscute amândurora.
Ei, Redferne, va trăi sau se va întâlni cu draga ta Marian, pe lumea cealaltă?
Ia paginile.
Dar ia-le cu mâinile tale.
Ce-nseamnă asta?
Fără vrăji, fără zbor şi fără magie.
Ia-le, dacă poţi.
Nu renunţi la nimic?
Ia paginile, dacă eşti în stare.
Aşadar, te temi de mine?
Mai degrabă alţii se tem de mine.
Nu de tine, ci de vrăjile tale.
Am aşteptat atât..
încât pare atât de plăcut să mai întârzii un pic!
Frica! Spune-mi, cum o simţi?
Se pare că rolurile s-au schimbat.
"Eu sunt cel care ucide ţâncii şi face ca animalele să lepede...
E sunt cel a cărui venire a fost prevăzută de aştri...
Eu sunt cel a cărui viaţă depinde de lucrurile cele mai lugubre şi sinistre.
Eu sunt cel care întregesc gloriosul ţel al lui Satan: sufletul său nenăscut!
Acum, dezvăluie-mi numele lui Dumnezeu.
Nu, nu!
Te cunosc!
Cunosc numele tău,
şi cunosc Cuvântul
care va distruge tot ce ai creat.
Da, te cunosc!
Nu, nu-i spune!...
Încearcă nişte apă sărată, fiu de căţea.
Îţi sun îndatorat mai mult decât oricărui muritor.
De la mine, o lume întreagă de mulţumiri,
Kassandra cu un "K".
Of, dac-am fi trăit în acelaşi timp...
Am vrut să spun că...
Redferne?
Îmi voi aminti mereu de tine, până când nici timpul nu va mai exista.
O, rahat!
Deşertul de sare Bonneville.
Subtitrarea: lasedan
Subtitrare downloadata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania