Se înşeală ca de obicei!
Pasivitatea Americii din Europa de Est
demonstrează că atacarea URSS a graniţei afgane
nu va fi condamnată public de către Statele Unite.
Problemă: URSS îşi continuă seria recentă de exerciţii militare,
testând o bombă astăzi în Marea Bering, la 2500 km de coasta de sud a Alaskăi.
Preşedintele Nixon a emis următorul avertisment la adresa sovieticilor:
Statele Unite nu pornesc lupte.
Să vă fie clar că noi ne menţinem puterea
pentru a menţine pacea.
Aşa că orice adversar ar trebui să se întrebe:
Consecinţele atacării Americii depăşesc potenţialele beneficii?
Ca rezultat al activităţii sovietice,
grupul de pază format din cercetători în domeniul nuclear
a mutat acele Ceasului Apocalipsei la cinci minute de miezul nopţii:
distrugere prin război nuclear.
Întrebare:
Pe o scară de la 0 la 10, 0 fiind imposibil,iar 10 certitudine metafizică,
care sunt şansele ca ruşii să atace Statele Unite?
Pat Buchanan!
0, sovieticii n-ar risca niciodată să pornească război,
când noi avem de partea noastră un mijloc de intimidare nucleară.
Desigur, te referi la dr Manhattan.
Dar oare existenţa dr Manhattan garantează pacea mondială?
Eleanor Clift!
Asta nu i-a împiedicat pe sovietici să adune un număr record de arme nucleare.
Nu crezi că e doar o exagerare?
Poate că motivul pentru care sovieticii fac teste nucleare
e pentru că se simt ameninţaţi de dr Manhattan.
Poate că întreaga lume simte asta.
Navele sovietice au violat apele teritoriale...
Era doar o chestiune de timp, bănuiesc.
E o glumă. Totul e o glumă.
Mamă, iartă-mă.
Ştiri, trailere cu subtitrare şi postere pe www.movienews.ro
WATCHMEN CEI CE VEGHEAZĂ
Traducerea şi adaptarea: veveriţa_bc @ www.titrări.ro
DRA JUPITER
JAPONIA SE PREDĂ
Pensionare fericită, Sally
TÂRFE LESBIENE
RUŞII AU O BOMBĂ ATOMICĂ
Magie! Vise! Asta aveam înainte! Eram o eroină, fir-ar să fie!
... un act limpede menit să semnaleze guvernului din Saigon
că violenţa şi opresiunea nu sunt drumul spre pace.
Duceţi-vă dracu', porcilor!
Noroc, dle Gorsky.
NIXON ALES PENTRU AL TREILEA MANDAT
Plecaţi de aici, justiţiarilor!
CINE-I VEGHEAZĂ PE VEGHETORI? Nu!
Edward Blake. 67 de ani. 1,80 m. 120 kg.
Tipul avea statură de fundaş.
Da, am văzut cadavrul. Pentru un tip de vârsta lui, era în formă grozavă.
În afară de faptul că e mort?
E geam securizat. Ar trebui să calci pe acceleraţie numai ca să-l crapi.
Trebuie să fi fost aruncat. Ai verificat în dormitor?
Da. Sertarele au fost deschise şi scotocite.
Salteaua a fost răsturnată. Probabil a fost un jaf.
Sau făcut să pară aşa.
Vezi asta? Dă mâna cu preşedintele.
Crezi că Blake era spion?
Guvern? Operaţiuni sub acoperire?
Cred...
... că suntem amândoi depăşiţi.
Jurnalul lui Rorschach. 12 octombrie 1985.
Am găsit un cadavru de câine pe alee azi dimineaţă.
Urmă de pneu pe un stomac plesnit.
Oraşul ăsta se teme de mine.
I-am văzut adevărata faţă. Străzile sunt nişte şanţuri extinse.
Şi sunt pline de sânge.
Când scurgerile încep să dea pe-afară,
toate insectele se îneacă.
Mizeria acumulată a sexului şi crimelor lor o să-i copleşească.
Şi toate târfele şi politicienii o să strige: "Salvaţi-ne".
Iar eu am să şoptesc: "Nu".
Acum toată lumea e pe margine...
... şi se uită în iad.
Toţi liberalii, intelectualii şi linguşitorii ăia...
Şi brusc, nimeni nu ştie ce să spună.
Sub mine, oraşul ăsta îngrozitor
strigă ca un abator plin de copii handicapaţi,
iar noaptea duhneşte de preacurvie şi conştiinţe pătate.
Comediantul râde de Moloch
În seara asta, un comediant a murit în New York.
Cineva ştie de ce.
Cineva ştie.
Eu sigur am auzit ceva.
Fii atent la usa.
O fi fost vântul. Data viitoare...
Totul a început cu bandele.
Lumea uită asta.
Costume de piraţi, fantome...
Li se părea amuzant să se costumeze şi să dea spargeri.
Normal, cum îi arestam, erau iar pe străzi.
Nimeni nu-i recunoştea la identificări din cauza măştilor!
Aşadar, unii dintre noi, poliţişti, ne-am decis să ne mascăm şi noi,
să terminăm ceea ce legea n-a putut.
Curând, ziarele au aflat, au început să scrie despre asta
şi, măiculiţă, am devenit deliciul naţional.
Eram eu, Dollar Bill, Mothman...
... Căpitanul Metropolis, Hooded Justice...
... Silk Spectre şi Comediantul.
Să nu încep cu el.
Trebuie să fiu deja beat dacă îţi spun iar povestea asta tristă.
Cred că subliniai o idee.
Ideea e că ne-a mers prea bine.
Nu e drept faţă de voi, care aţi preluat frâiele
când Nixon v-a îndepărtat.
Nixon, nemernicul ăla... Când mă gândesc că l-am votat de cinci ori.
Era ori el, ori comuniştii, nu?
E aproape miezul nopţii. Trebuie să plec.
Adevărul?
Tu eşti un Nite owl mai bun decât am fost eu vreodată, Danny, băiete.
Hollis, ştim amândoi că mănânci rahat.
Ai grijă cum vorbeşti. Ăsta e croşeul care l-a doborât pe Căpitanul Axis.
- Da. Ştire de ultimă oră:
Justiţiarul mascat cunoscut sub numele de Rorschach...
... a atacat un poliţist la primele ore ale dimineţii.
Acesta e printre primi zece cei mai căutaţi oameni de FBI...
... pentru încălcarea Actului Keene, care a interzis eroii mascaţi acum 6 ani.
Se pare că Rorschach a pus la pământ un om al legii...
I-a îndepărtat pe toţi în afară de el.
O să renunţe el... când o să fie mort.
Pe săptămâna viitoare?
Ştii, nu trebuie să-mi faci mereu pe plac aşa.
- Dacă ai o întâlnire fierbinte... - Pensionaţii trebuie să stea uniţi.
Ţi se face vreodată dor?
Nu. Ţie?
Nu, la naiba!
Pe curând.
NOI LE REPARĂM MODELE VECHI, O SPECIALITATE
Bună, Daniel.
Rorschach.
Mi-am luat nişte fasole. Sper că nu te superi.
Nu, nu. Sigur că nu.
- Vrei să ţi-o încălzesc? - E bună aşa.
Cum ţi-a mai mers?
Am ieşit din închisoare.
Am auzit de tine la ştiri.
Ziceau că ai atacat un poliţist.
Are o rană minoră. N-are nevoie de spitalizare.
Daniel...
Uită-te la asta.
- E sos de fasole? - Sos de fasole uman.
Insigna era a Comediantului. Şi sângele. E mort.
Hai să vorbim jos.
Se poate să fi fost un jaf.
Poate criminalul nu ştia cine e Comediantul.
Un hoţ de rând? Să-l omoare pe Comediant? Ridicol.
Am auzit că lucra pentru guvern din '77.
A răsturnat republici marxiste în America de Sud.
Poate a fost o crimă politică.
Poate. Sau poate că cineva elimină eroi costumaţi.
- Nu ţi se pare puţin paranoic? - Asta se spune despre mine acum?
Că sunt paranoic?
Uite, Comediantul şi-a făcut mulţi duşmani, chiar şi printre prieteni.
Apropo de prieteni, ce mai face Hollis Mason?
El a scris cartea aia, a spus lucruri rele despre Comediant.
Nu-mi place unde baţi. Şi să fiu urmărit, nici atât.
Poate că te vegheam în cazul în care cineva ţinteşte mascaţii.
- N-ai fost niciodată atât de sentimental. - E un atac asupra tuturor.
Ce sugerezi să facem?
Răzbunare.
- S-a terminat cu Veghetorii. - Spune Sculă Şmecheră.
Spun eu.
Nimeni nu ştie cine eşti. Poţi să renunţi, să ai o viaţă normală.
Tu asta ai acum? O viaţă normală?
Când mergi pe stradă, într-un oraş care moare de rabie,
pe lângă gândacii umani care vorbesc de heroină şi pornografie infantilă,
chiar te simţi normal?
Cel puţin, eu nu mă ascund în spatele unei măşti.
Nu...
Te ascunzi la vedere.
Ne mai vedem, Dan.
O uşă de întreţinere o să te scoată la două străzi spre nord.
Da, ţin minte.
Veneam des aici, când eram parteneri.
Erau vremuri grozave, nu, Rorschach?
- Ce s-a întâmplat? - Ai renunţat.
Jurnalul lui Rorschach.
Prima vizită a serii a fost infructuoasă.
Mă simt puţin deprimat.
În curând, va fi un război.
Milioane de oameni vor pieri bolnavi şi în mizerie.
De ce contează moartea unuia dintre atât de mulţi?
Pentru că există bine şi rău, iar răul trebuie pedepsit.
Nici chiar în faţa Armagedonului...
... nu voi face compromisuri.
Dle Veidt, până la data de azi, sunteţi al doilea Veghetor
care şi-a dezvăluit adevărata identitate, primul fiind Hollis Mason.
Cu siguranţă, aţi profitat mult,
transformând alter ego-ul Ozymandias într-o industrie de miliarde:
jucării, cutii de alimente, inginerie genetică.
- Am auzit că se lucrează şi la un film. - Nu aud o întrebare, dle Roth.
Scuze, credeţi că...
... ceilalţi Veghetori dispreţuiesc prostituarea luptei lor?
Da, mi-a trecut prin minte că unii din colegii mei ar vedea-o aşa,
aşa cum şi jurnalismul subiectiv vinde mai multe reviste.
Ramura comercială ne finanţează munca alături de dr Manhattan.
Ne-am extins recent centrul de cercetare din Antarctica,
în speranţa de a dezvolta surse regenerabile de energie ieftine
pentru a elimina dependenţa lumii de combustibilii fosili.
Nu e nevoie de un cercetător politic ca să vedeţi că Războiul Rece cu Rusia
nu e unul ideologic, ci e bazat pe teama de a nu avea destul.
Dar dacă resursele ar deveni infinite...
... războiul ar fi de domeniul trecutului.
Sper ca ceilalţi Veghetori să înţeleagă asta...
... oriunde ar fi.
Mulţumesc pentru timpul acordat.
- Arăţi bine, Adrian. - Dan, a trecut prea mult timp.
CEASUL APOCALIPSEI 5 MINUTE PÂNĂ LA MIEZUL NOPŢII
Deci Rorschach crede că cineva îi vânează pe Veghetori.
- Crezi că e posibil? - O crimă nu înseamnă o tendinţă.
Rorschach e un sociopat, Dan.
La fel a fost şi Comediantul. Era, practic, un nazist.
- O ştii mai bine decât oricine. - Nu-s aici pentru că mi-e dor de el.
Evident, noi suntem singurii care ne ştim identităţile.
De fapt, pe-a ta o ştie toată lumea. De-asta te avertizez primul.
Mulţumesc, Dan.
Dar mă tem că avem o altă problemă decât ucigaşul mascat al lui Rorschach.
Dacă ruşii îşi lansează bombele nucleare, poate Jon să-i oprească?
Sovieticii au 51.000 de focoase.
Chiar dacă Jon opreşte 99% din ele,
celelalte 1% pot ucide tot ce e viu pe Pământ.
Nici măcar dr Manhattan nu poate fi peste tot în acelaşi timp.
CENTRUL MILITAR DE CERCETARE ROCKEFELLER
Jurnalul lui Rorschach. 13 octombrie 1985, 8:30 PM.
Întâlnirea cu Dreiberg mi-a lăsat un gust amar în gură.
Un ratat delăsător care stă şi se plânge într-un subsol.
De ce atât de puţini dintre noi am rămas activi,
sănătoşi şi fără tulburări de personalitate?
Primul Nite Owl are un service auto.
Prima Silk Spectre e o târfă umflată şi bătrână
pe moarte într-o staţiune de odihnă din California.
Dollar Bill şi-a prins capa într-o uşă rotativă şi a fost împuşcat mortal.
Silouette a fost ucisă, victimă a stilului ei indecent de viaţă.
Mothman e într-un azil, în Maine.
Chiar şi Adrian Veidt e posibil să fie homosexual.
Trebuie să investighez mai departe.
Doar două nume rămân pe lista mea.
Ambii au locuinţe private la Centrul Militar de Cercetare Rockefeller.
O să mă duc la ei.
O să-i spun omului indestructibil că cineva vrea să-l omoare.
Bună seara, Rorschach.
Dr Manhattan, ştii de ce sunt aici.
Da.
Dar o să pleci dezamăgit.
Rorschach, n-ai ce căuta aici. Eşti un om căutat.
Şi eu mă bucur să te văd, Silk Spectre.
Am un nume real pe care-l folosesc de câţiva ani. Încearcă-l.
- Cum spui tu, Laurie. - De ce eşti aici?
Comediantul e mort. Rorschach vrea să-mi vadă viitorul,
ca să vadă dacă ucigaşul va fi identificat.
L-am avertizat deja pe Dreiberg. Am venit să te avertizez şi pe tine.
Oricât de mult aş vrea să ajut,
viitorul meu e blocat de un fel de interferenţă temporală.
- Nu-l văd clar. - Interferenţă? Cauzată de ce?
După toate probabilităţile, de holocaustul nuclear.
Dacă Statele Unite şi Uniunea Sovietică pornesc război deschis,
unda de şoc ar produce o explozie de particule de tahioni,
care călătoresc înapoi în ceea ce voi percepeţi ca timp,
obturându-mi vederea prezentului.
Trebuie să mă întorc la muncă.
Stai puţin.
Şi dacă de-asta vor să ne elimine?
- Ca să nu putem opri asta. - La revedere, Rorschach.
Am făcut eforturi mari ca să intru să te văd.
Nu plec până nu spun ce am de spus.
- Se pare că-mi ascunzi cam multe. - N-am vrut să-ţi faci griji prematur.
Dacă eu şi Adrian putem rezolva criza de energie, războiul poate fi evitat.
Dar tu spui că timpul e simultan. Dacă e aşa, cum poţi schimba viitorul?
Dacă l-ai putea percepe ca mine...
Te rog, lasă-mă să-ţi arăt.
Magie! Vise! Asta aveam înainte! Eram o eroină, fir-ar să fie!
Nu e vina mea că ai îmbătrânit!
De ce te plângi? Am grijă de tine şi de copilul tău!
Sună-l pe prietenul tău, Eddie. Poate-ţi oferă el o viaţă mai bună.
A fost o greşeală! O dată!
- Tipul a încercat să te violeze. - Încetează!
Mintea ta bântuie în locuri întunecate şi te mai miri de ce-ţi ascund ce e mai rău.
- Salutări lui Dan din partea mea. - Poftim?
Vrei să mă rogi să iau cina cu tine...
... ca pe vremuri...
... dar n-o faci.
Ştii că nu pot.
Aşa că o să-l suni pe Dan...
... ceea ce e firesc.
Meriţi consolarea unui vechi prieten.
Masa lui Dan Dreiberg.
Ştiai că el şi HJ sunt...? Eu habar n-aveam.
Îţi aminteşti de nebunul ăla... cum îşi spunea?
Căpitanul Carnagiu.
Se dădea un ticălos doar ca să mănânce bătaie.
A încercat şi cu mine odată. Am plecat.
S-a luat după mine în plină zi, strigând "Pedepseşte-mă!"
Eu îi spuneam să se care.
Doamne, ce s-o fi întâmplat cu el?
A încercat şi cu Rorschach, care l-a aruncat în casa liftului.
- Doamne, nici măcar nu e amuzant. - E un pic amuzant.
Mă bucur că am comandat puiul cu patru picioare.
Mă bucur să te revăd.
Şi eu.
De ce am făcut-o, Dan? De ce ne îmbrăcam aşa?
Nimeni altcineva nu voia.
Îţi aminteşti costumul meu? Era din latex strâmt. Era groaznic.
Da, da, groaznic...
Dar nu voiam s-o dezamăgesc pe mama.
A vrut ca fetiţa ei să fie ca ea şi să lupte împotriva răufăcătorilor.
Cred că Actul Keene a fost cel mai bun lucru care ni s-a întâmplat.
Vom trăi mai mult, măcar.
Ce e?
Jon crede că, dacă nu reuşeşte să facă ceva în privinţa asta...
... o să fie război nuclear.
În curând.
Nu ştiu ce să cred...
Totul e mecanică cuantică şi realităţi paralele la el.
Niciodată nu ştiu ce univers vede.
Se îndepărtează tot mai mult de mine.
De toată lumea.
Nu-mi dau seama dacă mai ţine într-adevăr la mine sau se preface.
Dacă se preface, înseamnă că-i pasă.
Stai să-ţi deschid.
Mulţumesc.
- Gata? - Da.
Mereu primeşti o escortă de la guvern la cină?
Vor să se asigure că nu fac nimic care ar supăra cea mai puternică armă a ţării.
Îmi pare rău.
Te-am invitat la cină ca să mai vorbim şi să râdem un pic,
dar se pare că nu mai de ce râde în ziua de azi.
La ce te aşteptai? Comediantul a murit.
Sovieticii măresc producţia de focoase.
Laurie? Tu eşti?
Credeam că te-ai obişnuit să călătoreşti aşa de acum.
Ei bine, nu. Nu-mi place când Jon mă teleportează.
E mai bine decât cu clasa a doua.
Margarita?
Mamă, e două după-amiaza.
Îl ştii pe cel care-mi scrie scrisori? Mi-a trimis o Biblie Tijuana.
Benzi desenate porno făcute prin anii '30, '40.
- El ţi-a trimis asta? - Sunt foarte valoroase, ca antichităţile.
- Mamă, e dezgustător. - Mie mi se pare flatant.
De ce-mi spui mereu "mamă" când eşti furioasă?
Ştiu de ce eşti aici. Încă mai ştiu să citesc, să ştii.
Am văzut în ziar.
Înmormântarea lui Eddie Blake e azi.
Asta a fost poanta lui, bănuiesc.
- Bietul Eddie... - După ce ţi-a făcut?
Laurie, tu încă eşti tânără.
Tu nu ştii. Lucrurile se schimbă.
Ce s-a întâmplat, s-a întâmplat acum 40 de ani.
Am 67 de ani.
În fiecare zi, viitorul e un pic mai întunecat.
Dar trecutul,
chiar şi cu părţile urâte,
pare tot mai luminos.
Văd pete pe ochi.
- Lasă-mă pe mine. - Termină, Eddie.
- Mulţumesc, Weejee. - Eu vă mulţumesc, dle Owl.
Mâine, la ora 3, la studioul meu.
- Am un loc pe strada 21. - Sună bine.
O adevărată şedinţă foto. Mă întreb cum o să arate părul meu.
Du-te înainte. Vin şi eu în 5 minute.
Eddie!
Ce naiba faci aici? Ştiai că mă schimb.
Sigur.
Hai, iubito.
Ştiu de ce ai nevoie.
Trebuie să ai un motiv să porţi aşa un costum.
Am spus nu, Eddie.
- Nu, scris DA. - Nu. Scris NU.
- Bine? - Haide, scumpo.
Eddie...
Ticălosule!
- Asta-ţi place? Asta te excită? - Poftim?!
E greu peste tot, scumpete.
Şi cei drepţi, şi cei nedrepţi o duc rău deopotrivă.
Comediantul e un pic din amândouă.
Şi a crezut întotdeauna că el o să râdă la urmă.
Tu ştii, Doamne, secretele din inimile noastre.
Pleacă-ţi urechea milostivă la rugăciunile noastre,
dar cruţă-ne, Doamne sfânt, Dumnezeu Atotputernic,
Mântuitor sfânt şi milostiv.
Tu, cel mai vrednic judecător veşnic.
Nu ne face să suferim în ultima noastră oră cu chinurile morţii...
Artificii. Nu se poate...
Ai fi crezut că au fost destule artificii în ţara asta.
Dacă am fi pierdut aici, în Vietnam, cred că am fi înnebunit.
Ştii tu, ca ţară.
Dar n-am făcut-o, datorită ţie.
- Pari amărât. - Eu? Amărât?
La naiba, nu. Mi se pare ilar.
Iisuse Hristoase.
- Dle Eddie? - Exact ce-mi trebuia.
Războiul s-a terminat acum. Trebuie să discutăm de copilul ăsta.
Nu e nimic de discutat. Plec.
O să uit de tine şi de ţara asta împuţită.
Cară-te naibii!
- Nu. - Cară-te naibii!
O să-ţi aminteşti.
O să-ţi aminteşti de mine şi de ţara mea...
... pentru totdeauna!
Faţa mea!
Blake. Nu.
Blake!
Era însărcinată.
- Şi tu ai împuşcat-o. - Exact.
Şi tu te-ai uitat, când ai fi putut transforma arma în abur,
gloanţele în mercur, sticla în fulgi, dar n-ai făcut-o.
Tu chiar nu dai doi bani pe fiinţele umane.
Pierzi contactul, doctore.
Dumnezeu să ne ajute pe toţi.
Medic!
Mântuitorul preamilostiv şi sfânt...
Se naşte şi e tăiat ca o floare.
În mijlocul vieţii, suntem în moarte.
La cine să căutăm sprijin, dacă nu la Tine, Doamne?
Bine aţi venit. Vom începe în scurt timp.
Mai aşteptăm pe cineva.
Ţi-am spus eu că n-o să fii singura îmbrăcată elegant.
Bun venit, doctore.
Acum putem începe.
Vă mulţumesc că aţi venit.
Uitaţi-vă bine la harta asta cu punctele de criminalitate.
Ce porcărie.
Pentru unul care-şi spune Comediantul, nu-mi dau seama când glumeşte.
Veghetorii sunt de râsul lumii.
N-a ţinut acum 15 ani şi nici acum n-o să ţină joaca de-a cowboy-ii şi indienii.
Poate ar trebui să nu mai bem la reuniuni.
Eu şi Rorschach am făcut progrese lucrând la problema cu bandele.
Dar un grup de mărimea asta pare un tertip publicitar. Nu de-asta o fac.
Putem face mult mai mult.
Putem salva lumea asta.
Având conducerea potrivită.
Ăsta ai fi tu, nu, Ozzy? La naiba, eşti cel mai deştept om de pe planetă.
Nu trebuie să fii genial ca să vezi că lumea are probleme.
Dar e nevoie de o cameră de cretini care să creadă că le poţi rezolva tu.
Voi... cum aţi auzit că Moloch s-a întors, v-aţi costumat imediat.
- Credeţi că a-l prinde contează? - Dreptatea contează.
Dreptatea.
Vom avea cu toţii parte de dreptate.
Indiferent ce-am face.
Oamenii au încercat să se omoare de la începuturile timpului.
Acum avem, în sfârşit, puterea de a termina treaba.
N-o să mai conteze nimic când bombele o să zboare. O să fim praf.
Atunci, Ozzymandias...
... o să fie cel mai deştept om din cenuşă.
Căci atât cât a dorit...
... Domnului Atotputernic să ia la El sufletul răposatului nostru frate,
lăsaţi-ne să-i coborâm trupul în ţărână.
Din ţărână ne tragem, în ţărână ne întoarcem...
Veghetori! Poliţia! Poliţie pentru siguranţa oamenilor!
Atenţie, cetăţeni, încercăm să menţinem ordinea!
Trebuie să eliberaţi străzile până se termină greva poliţiei!
Nu e nevoie de violenţă!
Încercăm să menţinem ordinea până se termină greva poliţiei.
Întorceţi-vă în găurile voastre înainte s-o păţiţi.
- Am gloanţe de cauciuc. - Îmi vreau drepturile!
- Nu voi sunteţi legea! - Vrem poliţişti normali!
Jos cu Justiţiarii!
Fiul meu e poliţist, poponarilor!
Bine, fir-ar să fie! Aşa vreţi s-o facem?
Nu e nevoie de violenţă!
Duceţi-vă naibii!
Se îngroaşă gluma!
La naiba, ce-mi place să lucrez pe pământ american, Dan!
Nu m-am mai distrat aşa de bine de când cu Woodward şi Bernstein.
Cât o putem ţine aşa?
Congresul încearcă printr-un nou proiect de lege să interzică mascaţii.
Zilele ne sunt numărate.
Până atunci, e aşa cum ai spus, suntem singurii protectori ai societăţii.
- De ce? - Glumeşti? De ei înşişi!
- Fir-ar să fie! - Nu, Comediantule, aşteaptă!
Ia-ţi mâinile împuţite de pe mine!
Ce naiba s-a întâmplat cu noi?!
Ce s-a întâmplat cu visul american?
Ce s-a întâmplat cu visul american?! A devenit realitate!
Te uiţi la el.
Edgar William Jacobi.
Cunoscut şi ca Edgar William Vaughn. Cunoscut şi ca Moloch.
Despre ce vorbeşti? Eu sunt un om de afaceri retras.
Dacă mai minţi o dată, Moloch, îţi mai rup un deget.
Eu mi-am făcut sentinţa. Nu mai sunt Moloch.
Ce vrei de la mine?
Am auzit că ai fost la înmormântarea lui Blake. De ce?
Am simţit că ar trebui...
... să-mi prezint condoleanţele Comediantului.
- De unde ştii tu că el era Comediantul? - A intrat aici acum o săptămână.
N-avea mască. Era beat.
Aţi fost duşmani zeci de ani! De ce te-ar vizita pe tine?
Nu ştiu. M-am trezit în dormitor cu el acolo.
Era supărat!
Plângea.
Plângea? Comediantul?
Bolborosea ceva fără noimă. Eu făceam pe mine de frică.
- Credeam că o să mă omoare. - Ce a zis?
E o glumă.
Totul e o glumă nenorocită!
Credeam că ştiu cum e. Credeam că ştiu cum e lumea.
Am făcut nişte lucruri rele.
Am făcut lucruri rele femeilor. Am împuşcat copii.
În Vietnam. Dar ăla era război.
Asta...
N-am mai făcut aşa ceva.
Doamne, uite-mă aici,
descărcându-mi sufletul în faţa unuia din duşmanii mei supremi.
Dar adevărul e că...
... n-am un prieten mai apropiat. Ce dracu' o mai însemna şi asta?
La naiba!
Şi numele tău...
Numele tău era pe listă,
alături de-al lui Janey sau cum dracu' o cheamă.
Fosta iubită a lui Manhattan.
Mamă, iartă-mă.
Apoi a plecat.
Jur că nu ştiu despre ce dracu' vorbea.
Ciudată treabă.
Pare de necrezut.
E probabil adevărat.
Aşadar... asta e tot? Sunt...?
- ... curat? - Tu?
Curat?
Amigdalină. Un medicament fals făcut din miez de caisă.
- E ilegal. - Haide...
Te rog, nu confisca ăla.
Încerc orice.
Am cancer.
Ce fel de cancer?
Îl ştii pe ăla care se vindecă?
Nu din ăla am.
Jurnalul lui Rorschach. 16 octombrie.
Vrei? 50 de dolari şi ţi-o sug bine de tot.
M-am gândit la povestea lui Moloch. S-ar putea să fie numai minciuni.
Un plan de răzbunare de când a stat după gratii.
Du-te dracu'! Eu fac mai mult într-o săptămână decât faci tu într-un an!
Dar dacă e adevărat, ce l-ar fi putut speria pe Comediant
într-atât încât să plângă de faţă cu Moloch?
Ce-o fi văzut?
Şi lista de care a zis?
Edward Blake... Comediantul.
Născut în 1918.
Îngropat pe ploaie.
Ucis.
Asta ni se întâmplă? Nu mai avem timp de prieteni?
Numai duşmanii noştri lasă trandafiri.
Vieţi violente care se termină violent.
Blake a înţeles.
Oamenii au o fire sălbatică.
Oricât de mult ai încerca s-o maschezi,
s-o ascunzi, Blake vedea adevărata faţă a societăţii.
A ales să fie o parodie a ei. O glumă.
Am auzit şi eu o glumă odată.
Un om se duce la doctor şi spune că e deprimat.
Viaţa îi pare dură şi crudă.
Îi zice că se simte singur într-o lume ameninţătoare.
Doctorul îi spune că tratamentul e simplu.
"Marele clovn Pagliacci e în oraş. Du-te să-l vezi."
"Ar trebui să te înveselească." Omul izbucneşte în lacrimi.
"Dar, dle doctor," zice el, "eu sunt Pagliacci."
Bună glumă.
Toată lumea râde.
Bătăi de tobă.
Cortina cade.
- La cât ai interviul? - Nu-ţi face griji.
Avem destul timp.
Parcă aş linge o baterie.
Doamne, Jon! Opreşte-te! Ce faci?
Te rog, nu te supăra. Întotdeauna am crezut că-ţi place asta.
Nu.
Nu-mi place.
Nu vreau asta.
Nu ştiu ce te mai stimulează.
Uite, ştiu că te străduiai...
Lucrezi aici cât suntem în pat?
Munca mea cu Adrian e într-un stadiu critic.
- N-am crezut că e necesar... - Să ce?!
Să-mi spui care dintre voi mi-o trage din milă!?
Atenţia mea era concentrată la tine.
Dacă e vreo problemă cu atitudinea mea, putem discuta.
Ştii cum toate pe lume îşi au rostul lor, în afară de oameni.
Ce sunt eu pentru tine? Un alt puzzle de rezolvat?
Spune oamenilor să se dea înapoi. Teleportez reactorul la Karnak.
Tu eşti singura mea legătură cu lumea.
Nu mai vreau responsabilitatea asta.
E al vostru.
Nu-ţi face griji, Jon. O să se întoarcă ea.
Ba nu.
A fost numit în multe feluri.
Erou. Armă.
Fuzetă a securităţi noastre naţionale.
Descurajator al războiului nuclear sau un om care sfârşeşte lumi.
Mai târziu în seara asta, dr Manhattan
va răspunde întrebărilor mele şi ale voastre într-un interviu exclusiv
oferit fără reclame publicitare de Veidt Enterprises.
Cine e?
Laurie.
Scuze, tocmai am instalat o yală nouă.
N-am ştiut unde să mă duc.
E în regulă. Intră.
Ce s-a întâmplat?
L-am părăsit pe Jon.
Doamne.
- Îmi pare rău. - Nu ştiu de ce sunt aici, eu doar...
Nu ştiu pe nimeni altcineva.
Nu mai ştiu pe nimeni în afară de nişte eroi, fir-ar.
Nu-i nimic.
- Probabil că a fost doar o ceartă. - Nu, Dan.
Tu nu ştii cum a fost să trăiesc cu el.
Felul în care se uită la lucruri acum e ca şi cum nu şi-ar aminti ce sunt.
E ca şi cum lumea asta, lumea reală, pentru el, e ca a merge prin ceaţă.
Şi oamenii sunt doar umbre.
Umbre şi ceaţă.
Cum a devenit totul atât de întunecat?
Îmi pare rău, Dan. E a doua oară când îţi stric seara.
Hai, mă bucur că ai venit.
Mă duceam să-l văd pe Hollis pentru sesiunea noastră de bere...
Eşti binevenită.
De fapt, insist.
Grozav! A venit dr Manhattan şi mie nu mi-a spus nimeni.
N-avem timp de machiaj.
Albastrul ăsta e prea deschis pentru televiziune.
Ăsta e destul de închis?
Da, e destul de închis.
Greutatea lumii apasă asupra sa, dar oare renunţă? Nu.
Furnizorii de ştiri se descurcă mereu. Ei sunt...
Doamne, iar vine vagabondul ăla.
Ţi-am mai spus, ediţia de luna asta încă n-a ajuns.
De ce-ţi pasă de nemernicul ăla de dreapta? Nemernicilor ălora nu le pasă.
Stai aşa! Uite-i că vin.
- Seymour. - Bernie, ce mai faci?
Bine, bine.
Îl vezi pe tipul din spatele meu? Toată săptămâna m-a urmărit.
Poate ar trebui să luăm un taxi. E un cartier rău famat.
Şi eu sunt în toate proaste.
Fato. Ce avem aici?
Uite o listă aprobată de Pentagon cu subiecte interzise.
Se va aduce vorba de Afganistan. Fii calm şi nu te lăsa încolţit.
Dr Jon Osterman, un renumit fizician nuclear,
care, în urma unui accident groaznic a căpătat puteri extraordinare,
fiind capabil să modifice materia în voie.
Azi, lumea îl ştie ca dr Manhattan. Bun venit.
Mulţumesc.
Dnă Black, aveţi prima întrebare.
Dr Manhattan, după cum ştiţi, Ceasul Apocalipsei e simbolic,
o analogie la apropierea omenirii de dispariţie,
miezul nopţii reprezentând ameninţarea cu războiul nuclear.
Acum, e la 4 minute de miezul nopţii.
- Suntem aşa de aproape de anihilare? - Tata a fost ceasornicar.
A abandonat meseria când Einstein a descoperit că timpul e relativ.
Aş spune că un ceas simbolic e la fel de hrănitor pentru intelect
pe cât e o fotografie a oxigenului pentru un om care se îneacă.
Deci nu există niciun pericol.
Şi într-o lume fără arme nucleare, tot ar exista pericol.
Aţi spune, aşa cum pretind atâţia, că sunteţi un zeu,
dat fiind că vedeţi trecutul şi viitorul simultan?
Eu nu văd decât trecutul meu...
... şi viitorul meu. Nu sunt omniscient.
Doug Roth? Următoarea întrebare.
Apropo de trecutul dvs, vă amintiţi de un om pe nume Wally Weaver?
Da. Am fost amândoi fizicieni la baza de cercetare Gila Flats.
A murit de cancer.
- Era un om bun. - Dar Edgar Jacobi, cunoscut şi ca Moloch?
L-aţi întâlnit de câteva ori în anii '60 în câteva lupte.
Ştiaţi că are şi el cancer?
Nu mi s-a spus.
Dar generalul Anthony Randolph, omul dvs când aţi început munca la guvern?
- Cancer. - Sugeraţi că eu am fost cauza.
Începe să pară destul de conclusiv.
Chiar dacă e aşa, e irelevant.
Trupul uman viu şi cel decedat au acelaşi număr de particule.
Structural, nu e nicio diferenţă.
Hai să ne calmăm, vă rog.
Şi Janey Slater? Credeţi că pentru ea are vreo importanţă?
- Janey? - Fosta dvs prietenă?
Şi ea era fizician. Aţi fost împreună 11 ani.
O întrebare pe rând, Doug.
Şi ea are cancer. Doctorii i-au mai dat şase luni.
Aşa e, dră Slater?
Ai însemnat lumea pentru mine, Jon. Ai fost toată viaţa mea.
Mai ştii cât de des îmi spuneai că mă iubeşti?
Janey, nu mi s-a spus.
Am rămas cu tine după accident. Ţi-am dat totul!
- Aşa mă răsplăteşti? - Janey, nu mi s-a spus. N-am ştiut.
Du-te naibii, Jon! Să te ia dracu'!
Janey, stai!
Interviul s-a terminat! Opriţi camerele! Înapoi!
Înapoi! Am nevoie de ajutoare! Lăsaţi-l în pace!
Vă rog. Vreţi să plecaţi cu toţii şi să mă lăsaţi în pace?
- Aveţi vreun comentariu? - Lăsaţi-mă în pace, am spus!
Doamne.
Noi...
... să fim atacaţi.
Hai să mergem.
Tremur.
Ştii ce?
Sunt terminată. Cred că o să plec acasă.
Sigur nu vrei să mergi pe la Hollis cu mine...
... ca să te mai linişteşti?
Cred că mi-a ajuns pentru o singură noapte.
Mi-a fost de ajutor că m-ai ascultat.
Oricând.
Ai grijă, Dan.
E dură lumea.
Ne mai vedem.
Ai întârziat.
Ştiu, ştiu. N-o să-ţi vină să crezi ce s-a întâmplat.
Dr Manhattan tocmai şi-a ieşit din minţi în direct la televizor.
Stai, ce?
Tocmai am fost cu Laurie. Ea nu ştie.
O să afle ea în curând. Întreaga lume o să afle.
Lăsaţi-mă în pace, am spus!
Mă uit la stele.
Sunt atât de departe. Şi lumina lor ajunge atât de greu la noi.
Tot ce vedem din stele sunt poze vechi.
E iulie 1959 şi sunt îndrăgostit.
A fost grozav!
O puteţi lua mâine. Costă 75 de cenţi.
Mulţumesc.
Aş vrea să ne fi avertizat. Sunt sigură că am făcut o faţă...
Nu, nu, sunt sigur că o să arăţi frumos.
O cheamă Janey Slater.
E fizician, ca mine.
Eu am 30 de ani.
Ne-a prezentat un prieten bun de la facultate, Wally Weaver.
E 12 februarie 1981.
Wally a murit de cancer, de care mă acuză ei că l-aş fi provocat.
În seara aceea, eu şi Janey am făcut dragoste pentru prima oară.
Peste o lună, mă aşteaptă accidentul.
LABORATORUL PENTRU CÂMP INTRINSEC
Vă ajung eu din urmă. Mi-am uitat ceasul înăuntru.
Hai să aşteptăm o secundă.
Am traversat încăperea din centrul câmpului intrinsec, mi-am găsit ceasul.
Când m-am dus la uşă...
... Wally s-a albit.
Programul e blocat. Nu putem opri numărătoarea.
Eram îngrozit.
Jon!
Îmi pare rău, Jon.
Dar nu pot...
Janey, nu mă lăsa!
Nu mă lăsa!
Era 12 mai 1959 când am fost prezentat lui Janey.
Mi-a luat o bere. Era prima dată când o femeie a făcut asta pentru mine.
Când mi-a întins paharul rece şi umed,
degetele noastre s-au atins.
Da, Jon, bravo.
Acum, trebuie să reasamblezi componentele în secvenţa corectă.
M-am temut pentru ultima oară.
S-a ţinut o slujbă de înmormântare simbolică.
Nu era nimic de îngropat.
Janey a înrămat poza.
E singura poză cu mine pe care o are cineva.
Un sistem circulator e văzut lângă gardul bazei.
Câteva zile mai târziu, un schelet, parţial cu muşchi, stă în hol
şi strigă pentru o clipă înainte să dispară.
Doamne!
Jon?
Tu eşti?
Naţiunile lumii freamătă după anunţul de azi dimineaţă,
posibil cel mai important eveniment din istoria recentă.
Repetăm, supraomul există şi e american.
Sunt numit dr Manhattan.
Numele a fost ales pentru asociaţiile ameninţătoare ce vor fi făcute
de duşmanii Americii.
Băieţii cu marketingul spuneau că-mi trebuie un logo.
Dacă e să am un simbol...
... trebuie să fie unul pe care-l respect.
Mă modelează în ceva de prost gust,
ceva mortal.
În ianuarie 1971,
preşedintele Nixon mi-a cerut să intervin în Vietnam,
ceva ce predecesorii săi nu mi-ar fi cerut să fac.
După o săptămână, conflictul a luat sfârşit.
Unele din forţele Vietcongului au ales să mi se predea personal.
Hollis Mason, un erou costumat retras, a scris o carte.
În ea, a numit sosirea mea zorii super-eroului.
Nu sunt sigur că ştiu ce înseamnă.
La momentul respectiv, am fost citat greşit.
N-am spus niciodată "Supraomul există şi e american".
De fapt, am spus "Dumnezeu există şi e american".
Dacă începeţi să aveţi o senzaţie intensă
şi zdrobitoare de teroare religioasă privind conceptul,
nu vă alarmaţi.
Asta nu indică decât faptul că încă sunteţi normali.
E Crăciunul, 1963.
Janey spune că îi e frică şi că e îngrijorată.
Îmi spune că acum sunt ca un zeu.
Eu îi spun că nu cred că există un Dumnezeu.
Şi dacă există, eu nu sunt deloc ca El.
I-am spus că încă o doream şi am s-o doresc întotdeauna.
Când o mint, e 4 septembrie 1970.
Sunt într-o cameră plină de oameni deghizaţi.
O fată foarte tânără se uită la mine şi zâmbeşte.
E frumoasă.
După fiecare sărut lung, îmi mai dă unul mic şi blând pe buze,
ca o semnătură.
Janey mă acuză că alerg după prospături.
Izbucneşte în lacrimi întrebând dacă e din cauză că îmbătrâneşte.
E adevărat.
Îmbătrâneşte vizibil în fiecare zi...
... în timp ce eu rămân la fel.
Prefer liniştea de aici.
M-am săturat de Pământ,
de oamenii ăştia.
M-am săturat să fiu prins în încurcăturile din viaţa lor.
Pretind că se străduiesc să construiască un rai,
şi, totuşi, raiul lor e plin de grozăvii.
Poate că lumea nu e făcută.
Poate că nimic nu e făcut.
Un ceas fără meşteşugar.
E prea târziu.
A fost întotdeauna...
... o să fie întotdeauna...
... prea târziu.
Şi chiar nu ştii unde s-ar fi putut duce.
De unde să ştiu eu?
Probabil e în partea cealaltă a lumii şi studiază molecule.
Sateliţii noştri au cercetat toată planeta.
N-am găsit nicăieri semnătura energiei sale.
Zău?
Dră Jupiter, te-ai certat cu dr Manhattan azi?
Nu te priveşte.
Mă priveşte, atâta timp cât eşti plătită de stat şi nu-ţi faci treaba.
Mai "târfă" de atât n-ai să mă faci, agent Forbes.
Vrei o ţigară?
Îmi cer scuze, dră Jupiter.
Ştii bine cât e de important dr Manhattan pentru siguranţa noastră naţională.
Presupun că-ţi imaginezi cât de mult ne facem griji.
Îmi imaginez.
N-o să mai conteze nimic odată ce o să fie lansate rachetele. O să fim praf.
Apoi, Ozymandias ăsta...
... va fi cel mai deştept om din cenuşă.
Laurel? Laurel Jane?
Eşti fata lui Sally Jupiter.
Tu eşti Comediantul, nu?
Ai fost chiar tare acolo.
Ştii, mama ta a fost o adevărată campioană a frumuseţii.
Ai ochii ei, să ştii. Ai chiar şi aceeaşi aluniţă amuzantă.
Ia-ţi mâinile de pe ea.
Bună, păpuşă. De mult nu ne-am mai văzut.
N-a trecut suficient timp, Eddie. Treci în maşină.
Tu chiar n-ai limite?
Dumnezeule, Sally. Nu poate omul să vorbească cu...
... ştii tu, fiica unei vechi prietene?
Doar ce naiba crezi că sunt?
L-am găsit!
- L-am găsit! - Unde-i?
Pe Marte.
Dle preşedinte.
Sovieticii şi-au mutat tancurile aproape de frontiera afgană.
Ne testează să vadă dacă am inventat dispariţia dr Manhattan,
ca să obţinem o reacţie de la ei.
Dacă-şi dau seama că nu e o farsă, probabil vor începe cu atacuri aeriene.
Astfel, vor avea Afganistanul sub control în câteva zile.
Un grup de pază format din cercetători a mutat acele Ceasului Apocalipsei...
... la două minute de miezul nopţii.
Luaţi tâmpenia asta de pe ecran.
Cine sunt idioţii ăştia să spună când se apropie Apocalipsa?
Eu stabilesc asta.
Aşadar...
Cum rămâne cu restul ţărilor participante la Pactul de la Varşovia?
Cehoslovacia, Polonia şi Germania de Est şi-au mobilizat forţele.
Încă n-au făcut nicio mişcare. Vor să aştepte să vadă ce se întâmplă.
Îi lasă pe ruşi să conducă jocul.
Mişcări curajoase, Henry. De-asta e nevoie acum.
Nu putem să-i lăsăm pe nemernicii ăştia să creadă că suntem slabi.
Da. Trebuie să se teamă de nebunul de Richard Nixon.
Cât de curând putem fi gata pentru un atac preventiv?
În două zile.
Avem şanse de 54% să radem întreaga URSS
înainte să-şi lanseze rachetele.
Ce pierderi am putea avea?
Cu stipulări moderate a câte focoase sovietice vom distruge în prealabil,
vom pierde toată Coasta de Est.
Ultima suflare...
... a universităţii Harvard.
Hai să vedem cum scapă ei de fisiune.
Curenţii eolieni ar putea să împingă radiaţiile spre sud.
Mexicul ar fi cel mai afectat. Centura agricolă ar putea scăpa.
Nu-i chiar aşa de rău, în împrejurările date.
Dle preşedinte, ce-aţi vrea să faceţi?
Duceţi-ne la DefCon 2.
Alimentaţi bombardierele.
Dr Manhattan are două zile.
După asta, omenirea e în mâinile unei autorităţi mai mari decât mine.
Să sperăm că e de partea noastră.
- Trebuie să putem da de el cumva. - Scuze
Prin transmisii radio, nave spaţiale...
- Scuze. - Ce-i?
Trebuie să merg la baie.
Tu chiar nu pricepi?
Singurul lucru care-l poate aduce înapoi pe Jon e chiar Jon.
Dacă vrea să mă găsească, o s-o facă.
Am fost destul timp prizonieră a propriei mele vieţi.
Fără dr Manhattan care să convingă ruşii să facă pace, dle Veidt,
oamenii o să aibă nevoie de energie de modă veche pe care să se bazeze.
Puteţi înţelege.
Lumea nu poate renunţa la petrol şi energie nucleară aşa brusc.
Economia s-ar prăbuşi peste noapte.
Ai dreptate, Lee. Şi de ce energie gratuită?
"Gratuită" e doar un alt cuvânt pentru "socialistă".
Am fi nevoiţi să verificăm ce afilieri comuniste ai avut în trecut.
Dle Iacocca, domnilor...
... vă respect poziţia
şi ce aţi realizat ca şi căpitani ai industriei.
Vreţi să-mi ştiţi trecutul?
Bine. Bucuros.
E public faptul că până la 17 ani, mi-au murit ambii părinţi,
lăsându-mă singur.
S-ar putea spune că am fost întotdeauna singur.
Se spune că sunt cel mai deştept om din lume, dar m-am simţit des prost.
fiind incapabil să mă asemăn cu cineva.
Cu nimeni în viaţă.
Singurul de care m-am simţit apropiat a murit cu 300 de ani î.Hr.,
Alexandru al Macedoniei sau Alexandru cel Mare, cum îl ştiţi voi.
Viziunea sa a unei lumi unite a fost...
... ei bine, fără precedente.
Am vrut, am fost nevoit să-i egalez realizările,
aşa că i-am aplicat învăţăturile din antichitate în zilele noastre.
Aşa a început calea cuceririi mele.
Cucerire nu a oamenilor,
ci a relelor care i-au covârşit.
Combustibilii fosili, petrolul, energia nucleară,
sunt ca un drog şi voi, cu interesele străine, sunteţi traficanţii.
- Ascultă... - Nu.
Voi ascultaţi.
Lumea va supravieţui
şi merită mai mult decât aţi furnizat voi.
Aşa că să trecem la subiect.
Fac mai mult decât voi toţi la un loc. Vă pot cumpăra şi vinde de 3 ori.
Gândiţi-vă la asta, dacă alegeţi să faceţi...
... acest dezacord public.
Cred că ştiţi unde e ieşirea.
Domnilor...
Jucăria de care e nevoie pentru linia de producţie Ozymandias.
- Toţi răufăcătorii sunt morţi. - Dle Veidt?
- Cred că am nişte idei. - Dle Veidt?
Cred că am pornit cu stângul.
Are o capsulă de otravă!
Nu muşca, ticălosule! Cine te-a trimis? Vreau un nume.
Dă-mi un nume!
Pastilă sinucigaşă.
Cianură de potasiu. Tipul a murit înainte să cadă jos.
Mersi.
- Deci Rorschach a avut dreptate. - Ăsta n-a fost un nebun singuratic.
E o organizaţie. Bine finanţată, bine echipată.
Dar cine ar mai vrea să ne omoare acum?
Nu ştiu, dar nu suntem în siguranţă aici.
Nicio veste de la Jon?
Nu...
Ascultă...
De ce nu vii să stai cu mine?
Nu. Eşti drăguţ, dar nu vreau să deranjez.
Nu, gândeşte-te că-mi faci o favoare.
N-ar mai trebui să-mi fac griji pentru tine.
Bine.
Jurnalul lui Rorschach. 21 octombrie 1985.
Pe 43 colţ cu 7, i-am văzut pe Dreiberg şi pe Jupiter ieşind dintr-un restaurant.
Nu mă cunoşteau fără mască.
O aventură?
I-a frânt inima lui Manhattan ca să-l exileze
şi să-i facă loc lui Dreiberg?
Manhattan are măcar o inimă care să-i fie frântă?
Aleea era rece, părăsită.
Lucrurile mele erau acolo unde le lăsasem, aşteptându-mă.
Haina, pantofii, mănuşile mele fără pată.
Faţa mea.
Punându-mi-le, mi-am abandonat deghizarea...
... şi am devenit eu însumi.
Fără frică şi slăbiciuni...
... sau dorinţă.
În capătul aleei...
... am auzit o femeie ţipând.
Prima notă bolborosită a corului de noapte al oraşului.
O tentativă de viol.
Tâlhărie.
Ambele.
Bărbatul s-a întors către mine...
... şi am văzut ceva răsplătitor în ochii săi.
Uneori, noaptea e generoasă cu mine.
Asasinul lui Veidt era un coate goale numit Roy Chess.
În apartamentul său, am găsit indicii.
Se pare că lucra la Pyramid Transnational.
Mai văzusem logo-ul.
La Moloch.
Cineva a încercat să-l împuşte pe cel mai deştept om din lume azi.
Tipul lucra la Pyramid Transnational. Mai sus de serviciul de livrări.
Ultima dată când am fost aici, am văzut un cec de pensie de la aceeaşi firmă.
Cred că e un paravan al celor care-i vor pe mascaţi morţi.
Gata cu minciunile, Moloch. Cine conduce Pyramid?
Rorschach!
Poliţia! Ştim că eşti acolo!
Nu! Nu!
Dacă mai e cineva cu tine, trimite-i afară nevătămaţi.
- Nu, nu, nu! - Predă-te fără să faci probleme.
Am căzut în plasă! Prost, prost! Nu te predai niciodată.
- Sper că eşti gata, eroul! - Când sunteţi şi voi.
Unu...
... doi...
... trei.
Hai.
Nenorocitule.
Doamne, pute!
- Scoate-i masca! - Da!
- Gata. - Nu. Nu!
Faţa mea! Dă-mi faţa înapoi!
Ştirea zilei e că justiţiarul mascat Rorschach a fost prins
şi identificat ca Walter Kovacs, un caucazian de 35 de ani.
Nu se ştiu multe despre Kovacs, dar acesta a fost acuzat de uciderea
lui Edgar Jacobi, găsit împuşcat în cap, în casa lui din Bronx.
Mai mulţi poliţişti au fost răniţi, iar casa lui Jacobi a fost incendiată
... în timpul operaţiunilor violente de capturare a acestuia.
Rorschach! O să ţi-o trag cum i-am tras-o lui maică-ta!
Ieşi afară, Rorschach!
Walter Kovacs.
Ăsta e numele tău? Walter?
Lasă-mă să-ţi explic situaţia în care te afli, Walter.
Cooperează cu mine
şi poate îi conving că ar trebui să primeşti îngrijiri medicale.
Într-un spital. Cred că ar fi bine pentru tine.
Dar autorităţile vor să te pună la un loc cu deţinuţii de rând.
- Închisoarea e închisoare. - Da.
Dar diferenţa e că acolo...
... ai fi mâncat de viu.
Tu eşti responsabil pentru mulţi din cei din închisoare, Walter.
Spune-mi ce vezi.
Un fluture frumos.
Şi acum? Ce vezi?
Mamă? Îţi face rău?
Ai un copil? Asta am acasă!
Nenorocitule! Ar fi trebuit să fac avort!
Nişte flori frumoase.
Am auzit că mama ăstuia e o târfă.
Ai luat vreo boală de la ea?
Fiu al târfei? Ascultă-mă, retardatule!
Crezi că mi-ar suge-o pentru un dolar?
Nori.
Spune-mi de Rorschach. Faci asta, Walter?
Îmi tot spui Walter. Nu-mi place de tine.
Nu-ţi place de mine. De ce anume?
Eşti gras.
Înstărit. Ai afinităţi liberale.
Ceea ce numiţi voi compasiune.
Vrei să-i protejezi şi să-i înţelegi pe cei vinovaţi.
Societatea asta împuţită, ceea ce numeşte ea reabilitare.
Nimic mai mult decât un compromis.
E un compromis că-mi doresc să te fac bine?
Sunt alţii aici cu un comportament mult mai violent decât al meu, doctore.
Desigur, ei nu sunt celebri, nu-i aşa?
Vrei să ştii de Rorschach?
Îţi spun eu de Rorschach.
Odată ce un bărbat vede partea întunecată a societăţii...
... nu-i mai poate întoarce spatele niciodată.
Nu se mai poate preface, aşa cum faci tu...
... că nu există, indiferent cine i-ar porunci să se uite în altă direcţie.
Noi nu facem chestia asta...
... pentru că e permisă.
O facem pentru că suntem nevoiţi.
O facem pentru că suntem obligaţi.
Investigam un caz de răpire.
Blaire Roche.
O fată de 6 ani. Eram tânăr pe atunci.
Prea îngăduitor cu criminalii.
Îi lăsam în viaţă.
Am rupt braţul cuiva pentru un pont. M-a condus la locul fetei dispărute.
Ştiam că fata era acolo, dar când am cercetat locul, n-am văzut nimic.
După aceea am găsit-o.
Fred.
Barney.
Cine latră pentru tati?
Era întuneric când s-a întors criminalul.
Întuneric beznă.
Doamne... Cine e acolo? Cine eşti?!
Cine eşti?!
Ce?! Ce dracu'!? Cine dracu' eşti tu?!
Ce dracu' vrei? Mi-ai ucis câinii, omule!
Crezi că am vreo legătură cu fata aia? Am găsit aia.
Ce dovezi ai? Aia nu e nimic!
Bine, mărturisesc.
Eu am răpit-o. Am omorât-o.
Arestează-mă!
Ce?! Arestează-mă! Eu am făcut-o! Am spus că eu am făcut-o!
Iisuse Hristoase!
Uite ce, am o problemă, omule! Arestează-mă! Am nevoie de ajutor!
Nu! Nu face asta! Arestează-mă! Nu!
Oamenii sunt arestaţi.
Câinii sunt omorâţi!
Fiorii impactului mi-au zguduit braţul.
Sângele cald mi-a ţâşnit în faţă.
Orice mai rămăsese din Walter Kovacs a murit odată cu fetiţa aia.
De atunci, n-a mai existat decât Rorschach.
Vezi tu, doctore, nu Dumnezeu a omorât-o pe fetiţa aia.
Nu soarta a măcelărit-o, nu destinul a dat-o câinilor ălora.
Dacă Dumnezeu a văzut ce-am făcut în seara aia, n-a părut să-i pese.
De atunci, am ştiut.
Nu Dumnezeu face lumea aşa.
Ci noi.
Nu pot să-l ajut.
Hei, Rorschach!
Eşti destul de celebru, nu?
Ştii ce?
Şi eu sunt destul de celebru.
- Nu-i aşa? - Da.
Poate pot să-ţi dau un autograf. Ce spui, voinicule?
Niciunul din voi nu pare să înţeleagă. Nu eu sunt închis aici cu voi.
Gata, asta e!
Voi sunteţi închişi aici cu mine!
Laurie!
La naiba!
- Stai! - La naiba.
Eu, eu!
Îmi pare rău. Mă uitam pe-aici şi am apăsat pe butonul greşit.
- Ai păţit ceva? - Nu, nu.
- N-am nimic, dar mă simt prost. - Nu, nu-ţi face griji.
S-a mai întâmplat. Comediantul a făcut-o în '77.
Archie a supravieţuit.
Archie?
Prescurtarea de la Arhimede, bufniţa lui Merlin.
E o poreclă idioată!
Cum ţi-ai permis toate astea?
Tata a lucrat în domeniul bancar şi mi-a lăsat mulţi bani când a murit.
M-a surprins întotdeauna. Adică era...
Cred că a fost dezamăgit că combat crima, în loc să calc pe urmele sale.
Cred că am fost mai interesant de păsări, avioane, mitologie şi...
Plus că mai erau mulţi alţii care făceau asta şi nu mă simţeam ridicol.
Cum ar fi Hollis.
Da.
Da, el a fost eroul meu.
Îmi aduc aminte prima oară când l-am întâlnit...
... m-am simţit atât de legat, ştii?
De ceva care conta cu adevărat.
Trebuie să fie plăcut să ai o identitate secretă.
Un loc secret de care să nu ştie nimeni.
Poţi veni şi sta aici fără să te verifice nimeni.
Fără să te urmărească nimeni.
Vrei să-i încerci?
Aşa.
Sunt super tari!
Amplifică gama spectrală. Redau imagini termice...
Merg şi mai bine pe întuneric.
Mă vezi, nu?
Văd tot.
Îmi amintesc că oricât de întuneric s-ar fi făcut,
când mă uitam prin ochelarii ăia, totul era clar ca ziua.
Aşa vede Jon lumea, probabil.
Ar trebui să urcăm. Se răceşte mâncarea.
Pune-i la loc după ce termini.
Ambasadorul rus la ONU n-a avut nimic de comentat
când a fost întrebat dacă dispariţia dr Manhattan
a alimentat agresiunile sovieticilor din Afganistan.
Dan.
Jon vede multe lucruri.
Dar nu mă vede pe mine.
Scuze.
Vino încoace.
Ce e?
Dacă te-ai putea muta un pic... Da, aşa.
Dan, ce e?
Îmi pare rău...
Am nevoie de câteva minute.
La naiba!
Nu-i nimic.
Poate că ne-am mişcat prea repede.
Avem tot timpul din lume.
O luăm încet.
- A trecut mult timp, Rorschach. - Big Figure (Om mare).
Ce mică-i lumea.
Îmi place asta.
Dar ştii, lumea e mică aici. Şi eu sunt aici de cât timp, Lloyd?
- De aproape 15 ani, dle Figure. - Exact.
15 ani de când tu şi Owl m-aţi băgat aici.
Deci...
Tipul pe care l-ai ars e pe moarte. Ar putea muri în orice minut.
După numărătoarea mea, sunt peste 50 băgaţi de tine aici.
Am vorbit cu ei şi abia aşteaptă să-ţi facă felul.
Locul ăsta o să explodeze!
După aia, tu o să mori încet.
- Ce scop înalt. - Eu îi mai fac lu' ăsta o gaură.
Relaxează-te, Lawrence. În curând.
Haideţi.
Dan?
E totul în regulă?
M-am săturat să mă tem.
Să mă tem de război...
Să mă tem de ucigaşul mascat.
Să mă tem de costumul ăsta afurisit şi de câtă nevoie am de el.
Şi eu.
Aşa că, la naiba cu asta. Hai să-l scoatem pe Archie.
- Vorbeşti serios. - Şi eu am fost un justiţiar mascat.
Sunt obişnuită să ies la 3 noaptea şi să fac ceva stupid.
Arde repede. Incendiu pe 5 colţ cu Grand. Arde repede.
Hai să mergem.
- Îl văd! - Bine, ţine-te!
- Sunt copii acolo! - Toată lumea, staţi unde sunteţi!
- O să vă scoatem de-acolo! - Acoperişul cedează. Du-mă acolo.
O să te duc aproape.
Haideţi!
Haideţi, oameni buni.
Mamă, nenea ăla e din racheta spaţială...
E Iisus?
Nu, scumpo.
- Aveţi grijă. - Gata.
Suntem pregătiţi. Ăştia sunteţi toţi?
Pa!
Nu pot să cred că am făcut asta.
- O să ne închidă cu Rorschach. - Cui îi pasă?
Al treilea război mondial ar putea începe mâine.
Nu?
Da.
Întoarce-te aici!
E mort, Rorschach.
În timp ce toată lumea era distrasă, ţi-am adus un cadou de casă nouă.
Ceva de la atelierul mecanic.
Hei, şefu', ai observat? Nimic din prostia aia "lume mică, scop înalt".
Ştie că odată ce-i deschidem cuşca, dă colţul.
Improbabil.
Eşti mort, Rorschach! E o închisoare plină de ucigaşi aici! Tu ce ai?!
Mâinile tale, plăcerea mea.
- Nu ajung la lacăt! O să tai gratiile! - Revolta asta n-o să dureze.
15 ani am aşteptat asta!
Îmi pare rău, Lawrence, dar stai în calea răzbunării mele.
- Nimic personal, voinicule. - Şefu'! Aşteaptă!
- Acum o să afli care e socoteala. - 1-0. Vino să mă prinzi.
Haide.
M-am gândit...
Am simţit că avem o obligaţie faţă de frăţia noastră.
Ar trebui să-l ajutăm pe Rorschach să evadeze. I s-a întins o cursă.
Şi toată povestea asta cu cancerul la Jon nu se leagă, tu nu l-ai luat.
Da, dar a intra într-o închisoare e altceva decât a stinge un incendiu.
Da, ai dreptate.
O să fie mult mai distractiv.
Grăbeşte-te, Lloyd! Vreau să-l ard pe nemernicul ăsta!
Da!
Nu...
N-am mai scăpat de o scursură la toaletă până acum. Evident.
2-0. Mutarea ta.
Daţi-vă la o parte!
Nu. Nu.
Unde e faţa mea?!
Nu mă omorî!
E rândul tău, doctore.
Spune-mi... ce vezi?
Nu mişca!
Rorschach!
Daniel. Dră Jupiter.
Scuze, trebuie să mă duc la toaletă.
Pentru Dumnezeu!
Mă bucur să te văd în uniformă, Daniel.
Trebuia să-mi fi dat seama
că ai nevoie doar de nişte picioare faine ca să te motiveze.
- Eşti un nesimţit, Rorschach. - Scuteşte-mă de indignare.
Tare prost moment ţi-ai mai ales ca să-i fii infidelă lui Jon.
Te-ai săturat de patriotism sau te-a pus cineva?
Ştii ce? Habar nu ai ce vorbeşti!
Vreţi să încetaţi? Vă puteţi certa mai târziu.
Am fost nevoit să opresc motoarele, aşa că lumea se va lua de noi în curând.
Opreşte-te! Opreşte-te sau tragem!
Eşti bine?
Da. Doar...
E serioasă treaba, ştii? Războiul şi evadarea din închisoare...
Nu-ţi face griji, da? Totul o să fie bine.
- Bună, Laurie. - Jon.
- La TV au spus că eşti pe Marte. - Sunt pe Marte.
- O să avem o discuţie acolo. - Despre ce vorbeşti?
O să încerci să mă convingi să salvez lumea.
- Laurie, n-o face. - Dan, ai încredere în mine.
Trebuie să mă duc.
Frumos, nu?
Iartă-mă. Lucrurile astea îmi scapă uneori.
N-o să se mai întâmple.
Asta e liniştitor.
Doamne...
Sunt pe Marte!
- Fain cur. - Nesimţitul!
Ia să vedem dacă retardatul cu benzile desenate e aici.
Hei, hei, hei. Yo.
Aţi auzit? O super bufniţă-om l-a scos pe Rorschach din închisoare.
- Pe Rorschach? - Da.
Ăsta l-a băgat pe văru-miu în scaunu' cu rotile.
Adică Nite-Owl. El şi Rorschach erau parteneri.
- Da. - Poate şi el l-a aranjat pe văru-tu.
- N-a scris el o carte? - Ba da.
Ştii, stă lângă un garaj chiar în apropiere.
- Da? - Zău aşa?
Alo?
Sally?
- Hollis? - Da.
Da, Hollis Mason. Doamne.
Ai avut tot timpul numărul meu şi ai aşteptat până acum să-l foloseşti?
Părea a fi o ocazie specială, Sal.
Ce?
Am văzut la TV că a fost un incendiu într-un apartament aseară.
Nişte oameni blocaţi acolo au fost salvaţi de o navă...
... şi s-a spus că pilotul era îmbrăcat ca o bufniţă.
Se pare că era şi o femeie sexy cu el.
Laurie? Fiica mea, Laurie?
Nu pot să accept că Laurie a revenit la costum.
Poate că o să-mi mulţumească pentru ce-am făcut pentru ea.
Ştii, Sal, după cum vorbeşti...
... pari mai tânără ca niciodată.
Fii binecuvântat, Hollis.
Dar asta probabil e doar senilitatea.
Mă bucur că am vorbit cu tine, Sal...
... dar cineva bate la uşă.
Să nu plângi gândindu-te la vremurile de demult.
Ai grijă de tine, Hollis.
Şi tu.
Pa.
Îl căutăm pe dl Owl.
Da. Aveţi răbdare.
Dle Owl, sunteţi acolo?
Ne daţi ori nu ne daţi.
Trebuia să fi rămas pensionat, Owl.
Nu-mi place deloc asta.
Să mă ascund într-o peşteră, departe de ochii autorităţilor.
Poliţiştii sigur ne caută. Dacă nu vrei să te întorci la închisoare...
... ar fi o prostie să ieşim fără să avem un plan.
Şi care ar fi acela?
Odată ce stabilim un tipar...
... putem intra în Pyramid, să vedem ce găsim.
Am făcut asta deja. N-am găsit nimic.
Cred că e un paravan pentru cineva, dar nu pot s-o dovedesc.
Trebuie să apelăm la relaţiile interlope, să strângem oamenii cu uşa.
De ce nu alegem nume din carte de telefoane?
Ai uitat cum facem noi lucrurile.
Ai devenit prea moale, prea încrezător.
Mai ales cu femeile.
M-am săturat de asta! Cine te crezi, Rorschach?
Trăieşti pe spinarea oamenilor, dar îi şi insulţi.
Şi nimeni nu se plânge pentru că te cred nebun!
Îmi pare rău.
N-ar fi trebuit să spun asta.
Daniel...
Eşti un bun prieten.
Ştiu că pot fi dificil uneori.
Las-o baltă.
E în regulă, omule.
Hai să facem ca tine.
Doamne...
Pyramid Transnational! A auzit cineva de ea?
Nemernicilor! Eu vă cinstesc şi voi aşa mă trădaţi?
Înapoi sau îţi bag ciobul ăsta în faţa scofâlcită!
Calm. O să încercăm să nu ne lungim.
Roy Chess. Lucra la Pyramid.
A încercat să-l omoare pe Adrian Veidt. E mort acum. Îl cunoşteai?
Nu.
Ba da, ba da.
Eu l-am angajat. Îl ştiam din închisoare.
Eşti un infractor.
Am fost! Am stat cuminte de când am ieşit.
Nici nu-l ştiam bine pe Chess,
dar mi s-a spus să angajez din fostul anturaj.
- De către cine? - Omul meu de contact, dra Slater.
Şi Janey Slater lucrează la Pyramid?
Da. A zis că firma are un program, acordarea unei şanse recidiviştilor.
Dă-mi drumul, te rog! Spun adevărul!
Janey Slater, fosta iubită a lui Manhattan.
Oamenii lui Adrian ne-ar putea ajuta să aflăm cine finanţează Pyramid.
Să luăm urma banilor.
Fostul Veghetor Hollis Mason a fost găsit ucis...
... în apartamentul său cu mai puţin de o oră în urmă.
Martorii spun că au văzut membrii unei găşti locale, Knot-Tops...
... părăsind zona chiar în jurul presupusei ore a morţii.
De la faţa locului, Tiffany Burns...
- Cine a făcut-o? - Ştiam că o să mă scoţi ţap ispăşitor.
Cum rămâne cu drepturile mele? Doar pentru că port...
- Spune-mi cine a făcut-o! - Multă lume se îmbracă aşa.
Cine l-a ucis pe Hollis Mason?
Spune-le prietenilor tăi că sunt morţi.
O să elimin tot cartierul ăsta de şobolani.
Îţi rup gâtul!
Daniel, nu în faţa civililor.
Fir-ar să fie. La naiba, Hollis.
Aici vom purta conversaţia.
În ea, o să-mi spui că te-ai culcat cu Dreiberg.
- Ştii de mine şi Dan? - Încă nu.
Dar o să-mi spui peste câteva clipe.
Dacă ştii deja viitorul, de ce ai fost surprins când te-am părăsit?
Sau când ţi-a întins reporterul acela capcana aia?
De ce mai discuţi despre asta dacă ştii cum o să se termine?
N-am de ales.
Totul e prestabilit.
Chiar şi răspunsurile mele.
Iar tu doar treci prin emoţii.
Cel mai puternic lucru din univers tot o marionetă e.
Toţi suntem nişte marionete, Laurie.
Eu sunt doar o marionetă care poate vedea sforile.
Şi dacă te înşeli?
De ce te supără atât de mult percepţia mea asupra timpului?
Pentru că e inumană.
Pentru că mă înnebuneşte.
Mereu îmi spui că vrei să mă faci să mă simt bine.
Să ştii că nu funcţionează.
Nu vreau să ne certăm.
Îmi pare rău că m-am culcat cu Dan.
Te-ai culcat cu Dan?
Tocmai ai spus că ştiai deja despre asta.
Am spus adesea...
... că tu eşti singura mea legătură pe care o mai am cu omenirea.
De ce să mai salvez o lume
în care nu mai am nicio miză?
Atunci fă-o pentru mine.
Dacă-ţi pasă cu adevărat.
Când m-ai părăsit tu pe mine, eu am părăsit Pământul.
Asta nu-ţi arată că-mi pasă?
Lumea mea roşie de aici...
... înseamnă mai mult pentru mine decât cea albastră a ta.
Lasă-mă să-ţi arăt.
Bombardierele sunt alimentate şi gata, dle.
E timpul, dlor.
Duceţi-ne la DefCon 1.
Nu e la apartament. Nu e la birou.
Ce tendinţe nocturne seduc un om care are totul noaptea la ora asta?
Daniel?
Eşti cu mine?
- Da. - Atunci ce faci?
- O să caut itinerarul lui Adrian. - Poate-l ţine la dosar.
- Ceva nu e în regulă. - De acord cu tine.
Janey Slater, Moloch, Roy Chess, toţi lucrează pentru Pyramid.
După Moloch, Comediantul a pomenit de o listă cu numele lui şi al lui Slater.
Cine deţine Pyramid le putea da cancer, înscenându-l pe Manhattan.
INTRODUCEŢI PAROLA
OZZYMANDIAS
ACCES RESPINS
Ciudat...
Faraonii străvechi aşteptau cu nerăbdare sfârşitul lumii.
Credeau că atunci morţii învie şi primesc inimi din urne de aur.
Cred că-şi ţin suflul în aşteptare.
Faraoni?
FARAONI
Proiectul dr Manhattan
Am găsit profilul psihologic al lui Manhattan.
Să vedem ce spun psihiatrii.
"Subiectul continuă să se retragă emoţional."
"Dacă singurele legături ar fi rupte,"
"anticipăm detaşarea totală de la condiţia umană."
RAMSES II
ACCEPTAT Am intrat.
PYRAMID TRANSNATIONAL Analiză financiară
CERCETARE ŞI DEZVOLTARE
Include contribuţii ale societăţii mamă, VEIDT INTERNATIONAL
Societatea mamă VEIDT INTERNATIONAL
Nu.
Felicitări, dle Veidt.
Reactorul de energie al dr Manhattan e funcţional.
Sprijinul şi entuziasmul dvs ne-au condus către această victorie.
În numele echipei de cercetare, vă salutăm.
Noroc.
Ce, în viaţă, nu merită sărbătorit?
Ăsta e noul Karnak.
Reprezintă momentul culminant al unui vis mai vechi de 2000 de ani,
un vis asigurat acum datorită asistenţei dvs netăgăduite.
Şi pentru asta...
... mi-e ruşine...
... că trebuie să împărţim acum o recompensă atât de inadecvată.
Pentru faraoni...
... cele mai mari secrete ale lor încredinţate slujitorilor lor...
... îngropaţi de vii cu ei în încăperi cu podele acoperite de nisip.
Somn uşor, dlor.
Noua noastră lume paşnică va fi datoare marelui vostru sacrificiu.
Bubastis.
Jurnalul lui Rorschach. Ultima înscriere.
E numai mâna lui Veidt.
De ce? Care e scopul său final?
Nu-mi pot imagina un adversar mai periculos.
Glumea că e destul de rapid încât să prindă un glonţ.
Ne-ar putea omorî pe amândoi în zăpadă.
Acolo mergem acum, în Antarctica.
Dacă voi fi viu sau mort la citirea acesteia,
sper ca lumea să supravieţuiască atât cât jurnalul ăsta să ajungă la tine.
Îmi trăiesc viaţa fără compromis
şi păşesc în umbră fără plângeri sau regrete.
Rorschach, 1 noiembrie.
Nu poţi să-mi spui cum se termină ca să nu ne mai deranjăm?
- Se termină cu tine plângând. - Deci nu te întorci pe Pământ.
La un moment dat... da.
Străzile sunt pline de moarte.
Jon, te rog!
Trebuie să opreşti asta! Toată lumea o să moară!
Iar universul nici n-o să observe măcar.
În opinia mea, existenţa vieţii...
... e un fenomen extrem de supraevaluat.
Uită-te în jurul tău.
Marte o duce numai bine fără un microorganism măcar.
Aici e o hartă topografică în continuă schimbare,
schimbându-se după pol în fante de zeci de mii de ani.
Spune-mi, aşadar,
cum ar fi toate astea îmbunătăţite cu o conductă de petrol?
Cu un mall?
Deci cer prea mult dacă vreau un miracol?
- Miracolele n-au sens prin definiţie. - Doamne, Jon!
- Se întâmplă doar ce se poate. - Termină cu prostiile!
- Aterizează chestia asta. Acum. - Cum vrei.
Ştii ce, mă poţi trimite înapoi pe Pământ
să ard cu Dan şi mama şi ceilalţi oameni nevrednici!
Dar te-ai înşelat. Ai spus că se termină cu mine plângând.
Şi uite... nimic.
Poate te-ai înşelat în privinţa a tot.
Te plângi că refuz să văd viaţa în termenii vieţii,
dar tu refuzi în continuare să vezi lucrurile din perspectiva mea.
- Blochezi lucrurile de care te temi. - Nu mă tem.
Vrei să văd lucrurile ca tine? Hai, arată-mi. Fă chestia aia.
Magie! Vise! Asta aveam înainte! Eram o eroină, fir-ar să fie!
Nu e vina mea că ai îmbătrânit! De ce te plângi?
Am grijă de tine şi de copilul tău. Sună-l pe prietenul tău, Eddie.
Poate-ţi oferă el o viaţă mai bună.
Până şi părţile urâte par tot mai luminoase.
Mama ta a fost una dintre campioanele la frumuseţe ale tuturor timpurilor.
- Ai ochii ei. Ai până şi... - Ia-ţi mâna de pe ea!
- Păpuşă, nu ne-am văzut de mult. - N-a trecut destul, Eddie.
Treci în maşină. Acum.
Tu chiar nu ai limite?
Doamne, Sally. Nu poate omul vorbi cu...
... ştii tu, fiica unei vechi prietene?
Porneşte.
A fost o greşeală. O dată!
Tipul a încercat să te violeze şi, după ani de zile, îl laşi să termine treaba?
- Erai beată sau doar singură? - O să scap vreodată de asta?
Laurie...
Nu!
Nu, nu el!
Comediantul...
... a fost tatăl tău.
Nu!
Viaţa mea e doar...
... o mare glumă.
Eu nu cred asta.
Da, păi...
Îmi pare rău dacă n-am încredere în simţul tău al umorului.
O să zâmbeşti...
... dacă recunosc că m-am înşelat?
În legătură cu ce?
Miracolele.
Evenimente cu şanse astronomice de a se întâmpla, cum ar fi...
... transformarea oxigenului în aur.
Am tânjit să văd un astfel de eveniment şi, totuşi, am neglijat
că, în cuplarea umană,
milioane şi milioane de celule concurează pentru a crea viaţă.
generaţie după generaţie, până când...
... în cele din urmă, mama ta...
... a iubit un bărbat.
Edward Blake, Comediantul,
omul pe care avea toate motivele să-l urască
şi, prin contradicţie, împotriva tuturor probabilităţilor,
... tu...
... doar...
... tu...
... ai apărut...
... pentru a distila o formă atât de specifică...
... în tot haosul ăla...
... e ca şi cum ai transforma aerul în aur.
Un miracol.
Aşa că...
... m-am înşelat.
Acum şterge-te la ochi şi hai să mergem acasă.
Avem o coordonată a structurii. Semnătura termică sare din grafic.
- Veidt! - Nu-mi place cum se mişcă Archie!
DEFECŢIUNE DE MOTOR
- Motoarele! - Îngheaţă! Ţine-te de ceva!
Daniel, eşti prea jos!
Nu vreau să mă bag, dar ar trebui să ridici brusc...
Ştiu! Încerc să-l ridic, fir-ar să fie!
Voi redirecţiona căldura aruncătorului de flăcări ca să grăbesc dezgheţarea!
Va dura ceva timp. Şi n-avem timp să aşteptăm!
- Ai nevoie de ceva mai călduros! - Mi-e bine aşa.
Ce e, fetiţo?
Adrian e un pacifist.
E vegetarian, pentru Dumnezeu. N-a omorât niciodată pe nimeni.
Şi Hitler era vegetarian.
Eşti greu de mulţumit. Lasă-mi-l mie. N-o să avem a doua şansă.
Domnilor...
Bun venit.
- Adrian, ştim totul. - Atunci ce e de discutat?
- Multe. Tu l-ai omorât pe Comediant. - Odihnească-se în pace.
Blake şi-a dat seama primul.
Nixon l-a pus să ne urmărească, ca să nu deranjăm prea mult.
Blake a aflat ce făceam la Karnak.
Dar până l-a vizitat pe Moloch, cedase rău de tot.
Nici eu n-aş fi putut prezice că tocmai el o să se răzgândească.
Aşa că... a trebuit să-l omor.
După asta, l-am neutralizat pe Jon. N-a fost deloc uşor.
Am băgat 2 miliarde în cercetarea de tahioni, ca Jon să nu vadă viitorul.
Te-ai folosit de profilul lui ca să-l manipulezi.
L-ai făcut să plece de pe planetă.
Îl ştiu pe Jon de destul de mult timp ca să vadă că nu e lipsit de emoţie.
Ticurile sale faciale ar fi neobservate de un om de rând, dar nu şi de mine.
Se poate să fi plâns chiar. A trebuit doar să ating punctul sensibil.
Valul de emoţie care l-a cuprins când a crezut că a dat cancer celor dragi
a fost scuza necesară ca să părăsească Pământul.
Pe asasinul tău de faţadă l-ai plătit ca să ne derutezi.
Dl Chess şi-a dat viaţa pentru o cauză mai înaltă.
I-am pus o capsulă de cianură în gură, lăsând doar o coadă de peşte.
Tu şi teoria ta despre ucigaşul mascat,
urmărită cu o tenacitate de sociopat.
Am dat un pont poliţiei şi, odată ajuns la închisoare, am putut continua.
Îmi pare rău să te dezamăgesc.
Trebuia să facem lumea un loc mai bun.
Exact asta fac.
Prin război nuclear?
Dispariţia omenirii?
Desigur, etica m-a limitat la sacrificiul necesar.
Câteva regiuni cheie de pe glob...
New York, Los Angeles, Moscova, Hong Kong...
... se vor dezintegra într-o clipă.
15 milioane de oameni ucişi de însuşi dr Manhattan.
Pedeapsa lumii că a flirtat cu al treilea război mondial.
- Jon n-ar face asta. - Nimeni nu trebuie să ştie asta.
Descoperirea legată de energie la care lucram a dat roade.
În toţi aceşti ani, Jon m-a ajutat să-i reproduc puterea.
neştiind cum vreau s-o folosesc.
Vedeţi voi...
Comediantul avea dreptate.
Natura sălbatică a omenirii va duce inevitabil la anihilarea globală.
Deci, pentru a salva planeta, a trebuit s-o păcălesc
cu cel mai mare renghi din istoria omenirii.
- Uciderea a milioane! - Pentru a salva miliarde.
- O crimă necesară. - Nu te putem lăsa să faci asta.
"Să fac asta", Rorschach?
Eu nu sunt un erou negativ din benzi desenate.
Crezi că ţi-aş mai explica lovitura dacă i-ai putea schimba cursul?
Am declanşat-o acum 35 de minute.
RĂZBOI?
Doamne Dumnezeule, Henry!
De ce n-am detectat lansarea?
Nu sunt sovieticii, dle.
Contraspionajul arată că semnătura de energie a fost generată de...
... dr Manhattan.
Jon...
Interferenţă.
Interferenţă cataclismică.
Nu pot să cred că s-a întâmplat.
Asta n-a fost cauzată de focoase nucleare.
Eu am fost.
Eu... am făcut asta.
- Cum adică tu ai făcut asta? - Nu direct.
A fost făcută să pară că eu am făcut-o.
Adrian.
Vorbeam de lup...
- Jon... - Ştiu.
- L-a ucis pe Blake, a ucis milioane. - Aşteaptă aici.
Adrian, opreşte asta.
Faza cu tahionii a fost deşteaptă.
Dar chiar dacă nu pot vedea unde eşti, pot transforma pereţii în sticlă.
Ar trebui să-ţi mulţumesc, totuşi.
Aproape că am uitat bucuria de a nu şti...
... deliciile incertitudinii.
Iartă-mă, fetiţo.
Numele meu e Ozzymandias, regele regilor. Priviţi-mi opera şi disperaţi.
Eşti un ticălos.
Veidt, nenorocitule!
- Dacă-i faci rău... - Dan...
Maturizează-te. Noua mea lume cere mai puţin eroism vădit.
Eroismul tău şcolăresc e redundant.
Ce au realizat ei?
Nereuşita de a opri salvarea Pământului...
... e singurul tău triumf.
Sunt dezamăgit de tine, Adrian. Sunt foarte dezamăgit.
A mă reasambla a fost primul truc pe care l-am învăţat.
Nu l-a ucis pe Osterman.
Credeai că o să mă omoare pe mine?
Am mers pe suprafaţa soarelui.
Am asistat la evenimente atât de mici şi atât de rapide,
încât abia dacă se poate spune că au avut loc.
Dar tu, Adrian, eşti doar un om.
Cel mai deştept om din lume nu mă ameninţă mai mult
decât cea mai mică termită.
Ce-i aia?
Altă armă supremă?
Da.
Se poate spune şi asta.
... a fost atacat.
Milioane de vieţi au fost distruse brusc
în urma unui act malefic săvârşit de însuşi dr Manhattan.
De la atacuri, am ţinut constant legătura
cu premierul URSS.
Lăsând deoparte neînţelegerile din trecut, am jurat să ne unim
împotriva acestui inamic comun.
Împreună cu restul lumii, o să izbutim.
Asta e o zi pe care n-o vom uita niciodată.
Şi, totuşi, continuăm să apărăm rasa umană
şi tot ce e bun şi drept în lumea noastră.
Mulţumesc. Dumnezeu să ne binecuvânteze pe toţi.
Vezi?
Două superputeri se retrag din război.
Am salvat Pământul de iad.
Noi, amândoi. E atât victoria ta, cât şi a mea.
Acum, ne putem întoarce să facem ce am fost meniţi.
Am fost meniţi să facem dreptate! Toată lumea va şti ce ai făcut.
Oare?
Expunându-mă, ai sacrifica pacea pentru care au murit atâţia azi.
- Pace bazată pe o minciună. - Dar pace!
- Totuşi... - Are dreptate.
Expunerea lui Adrian ar condamna din nou lumea la distrugere nucleară.
Nu! Nu putem face asta.
Pe Marte...
... m-ai învăţat valoarea vieţii.
Dacă vrem s-o păstrăm aici, trebuie să păstrăm tăcerea.
Păstraţi-vă secretele.
Să nici nu te gândeşti!
Rorschach!
Aşteaptă!
Fără compromisuri. Nici măcar în pragul Armagedonului.
Asta a fost întotdeauna diferenţa dintre noi doi.
M-am făcut să simt fiecare moarte.,
să văd fiecare chip nevinovat pe care l-am ucis pentru a salva omenirea.
- Înţelegi, nu? - N-o şi aprob.
Sau condamn.
Înţeleg.
Dă-te la o parte. Oamenilor trebuie să li se spună.
Ştii că nu te pot lăsa să faci asta.
Ai descoperit brusc umanitatea?
Ce convenabil.
Dacă ţi-ar fi păsat de la început, nimic din astea nu s-ar fi întâmplat.
Pot schimba aproape orice...
... dar nu şi natura umană.
Fireşte, trebuie să aperi noua utopie a lui Veidt.
Ce mai contează un cadavru la temelia ei?
Ei bine, ce mai aştepţi?
Fă-o.
Fă-o!
Nu!
Părăsesc galaxia asta pentru una mai puţin complicată.
Parcă ai spus că-ţi pasă din nou de viaţă.
Da.
Cred că o să mai creez.
Rămas bun, Laurie.
Haide!
Dan... o lume unită şi pace...
- Trebuia să existe sacrificii. - Nu!
Ai o omenire idealizată, dar ai deformat-o, ai mutilat-o!
Asta e moştenirea ta.
Ăsta e adevăratul renghi.
Repetăm, nu e nimic în neregulă cu televizorul dvs.
Veţi lua parte la o mare aventură,
Veţi trăi experienţa uimirii şi a misterului
care ajunge din adâncurile minţii la limita imposibilului.
Sigur nu vrei ceva de băut?
Nu, mersi.
Noroc!
Trebuie să-mi iau o piatră de pe inimă.
Ştiu că Eddie Blake a fost tatăl meu.
Laurel...
Ce trebuie să crezi despre mine...
Îmi pare rău că nu ţi-am spus...
Ar fi trebuit, dar...
Nu ştiu, mi-a fost ruşine. M-am simţit prost.
Nu are importanţă.
Viaţa poartă omul în locuri ciudate. Face lucruri ciudate şi...
... uneori nu poate vorbi despre ele.
Ştiu cum e.
Dar vreau să ştii că mie nu mi-ai greşit niciodată.
M-ai întrebat de ce n-am fost supărată pe el.
Pentru că mi te-a dat pe tine.
Mersi, mamă.
Te iubesc.
- Bună, dră Jupiter. - Sally, te rog.
Scuzaţi-mă. Trebuie să mă duc să mă împrospătez. Mă întorc imediat.
- Cum merge aici sus? - Bine. Acolo jos cum merge?
Bine. Cred că merge totul.
Sistemele lui Archie sunt actualizate. Am terminat tinichigeria.
- Trebuie doar să-l scoatem. - Asta sună a întâlnire.
O să fim bine?
Atâta timp cât lumea crede că Jon încă ne veghează, vom fi în regulă...
... până la urmă.
Ştiu ce-ar spune Jon: nimic nu se termină.
Nimic nu se termină niciodată.
NOUL GARDIAN
Seymour, nu mai avem despre ce să scriem.
Toată lumea din fiecare ţară din lume se ţine de mână,
cântând cântece despre pace şi dragoste.
Parcă am trăi într-o comună hipioată globală.
Ronald Reagan a spus că o să candideze la preşedinţie în '88.
- Am putea scrie despre asta. - Seymour, nu învrednicim absurdităţi!
Asta e încă America, la naiba! Cine vrea un cowboy la Casa Albă?!
Bine. Aş putea căuta ceva în dosarul cu excentricităţi.
Dosarul cu excentricităţi... Mă rog...
Ia iniţiativă. Scrie ce vrei tu. O las pe mâna ta.
Jurnalul lui Rorschach. 12 octombrie 1985.
În seara asta, un comediant a murit în New York.